Det är dags att vakna.
Skaffa sig ett liv.
Vi lever i en tre-dimensionell värld.
Hittills har datorvärlden varit en platt värld, med tvådimensionella bilder.
Genom ny teknik har ARC gjort det möjligt att få, ett liv.
A-Liv, där vi kan arbeta och leva i en verklighetstrogen 3D-värld.
A-liv. En levande monitor.
Imponerad?
Ja! Det är jag.
Kan du, packa ner en sådan åt mig?
-Är du advokaten? -Jag heter Rita Dunne.
Självklart kunde ingen från Nexim komma.
-Jag skulle ha bjudit in dig, men... -Lycka till mr Jennings.
-Vi ses om två månader. -Visst.
Hem ljuva hem.
Vad tycker ni?
-Är det exakt samma teknologi? -Inte exakt samma.
Jag har tagit hänsyn till... Jag gillade inte monitorns utseende.
Då slog det mig...
Vem behöver den?
Mina herrar, jag är framtiden inom data.
Tillåt mig att presentera Nexims nya skärmteknologi.
Nyhet från Nexim.
Frihet finns i din framtid.
Vi lanserar det här nu, ARC kommer inte att bli långvariga.
Vem sa att en marknadsandel på 100% var omöjligt?
Gratulerar.
Tackar.
Du förstår...
Det du har gjort på två månader, har vi försökt med i tre år.
Ibland är det lättare, om man jobbar baklänges.
Skål.
Du kommer inte att minnas mig, va?
Nej.
Det är synd.
Markering nådd.
Då så.
Vi tar nu ut, hans minne från markeringen till nuet.
Herregud, Rita.
Herregud!
Det är tillräckligt farligt!
Om hjärntemperaturen går över 43, är han kokt.
Då kör vi.
Markerat minne raderat.
Allt är rensat.
God morgon, solstråle.
-Hur är det? Bra? -Ja.
Ta det lugnt. Långsamt. Det är ingen brådska.
-Gott? -Ja.
Mike, titta på mig.
Vilket är det senaste datumet du kommer ihåg?
-19:e Oktober. -Bra.
Vad är det senaste du kommer ihåg?
Red Sox vann slutspelet.
Låt oss få det juridiska avklarat.
Mr Michael Jennings. Enligt kontraktet anses du nu aldrig ha jobbat för Nexim.
Allt ditt tankearbete är Nexims egendom.
Jag har aldrig arbetat här, har aldrig sett någon, har aldrig varit här.
Får jag min lönecheck?
-Hur mår du? -Bra.
-Redo? -Ja.
Kör!
För att få bort åtta veckor fick jag hetta upp din hjärna till 42.5 grader.
-Jag mår bra. -Det blir svårare.
-Jag mår bra, sa jag. -Du tappar farten. Kom igen.
-Det går snabbare, om du håller tyst. -Visa vad du går för, vekling.
Så där, så ska det se ut!
Snabbare!
Snyggt!
En till, Mikey.
Märkte du hur du gjorde? Hur du fokuserade?
-Jag fokuserade på ditt ansikte. -Du vet att du vill.
Var inte elak mot den som gör allt för dig.
Inte en enda gång har du frågat vad jag sett när jag har raderat ditt minne.
De två senaste månaderna har inte funnits för dig.
Vad är nytt, 20 timmars arbetsdag, stjäla en idé och sälja det till någon annan.
Vad har du gjort de senaste två månaderna?
Det sista jag minns är att jag var i Spanien med min Austin Martin.
Lärde mig dyka i Belize med vad hon nu hette.
En "sju ställen på sju dagarsresa" är suveränt.
Vårt minne är bara höjdpunkter.
Det är bra, ett bra liv. Det man raderar saknar betydelse.
"Nexim tillkännager sitt motdrag till ARC:s levande monitor."
"Jag antog att du kom tillbaka idag, så du har ingen ursäkt att missa festen."
"Red Sox förlorade."
Vad är med killar som Rethrick? De måste ha allt.
Säga vad man vill om Jimmy, men han startade Allcom i garaget.
-Vänta! Lämna mig inte ensam. -Du klarar dig. Prata, mingla.
Börja mingla...
Hej.
-Jag heter Michael. -Jag heter Rachel.
-Rachel Porter. -Är det miss eller mrs?
-Det är dr Porter. -Doktor?
-Förlåt mig, doktorn. -Det är ingen fara.
Vad är du doktor i?
-Biologi. -Jasså.
Jobbar du för Jimmy?
Då måste det vara topphemlig biologi du håller på med?
Jajamän, är inte allt det?
-Vi går. -Ursäkta?
Jag menar, jag skulle gärna pladdra på och försöka förföra dig-
-men jag tänkte att vi kunde gå rakt på sak och gå någonstans.
Jag säger som så...
Jag går dit bort, till en vän.
Om du känner för att föra en riktig konversation...
...vet du vart jag finns.
Ja, det låter ju rimligt. Det var trevligt att råkas.
Ger du upp så lätt? Du tror visst inte man kan få en andra chans?
Vad jag har erfarit, nej.
-Godnatt. -Godnatt.
-Mike! -Jimmy!
-Hur är det? -Bara bra.
-Följ med. -Visst.
Så ska det se ut, tack.
Vänta lite. Icek, stäng av brandlarmet.
Larm avstängt.
Du skulle nog inte passa så bra i skum, även med den där fina kostymen.
Vart vill du komma? Du försöker alltid sälja något. Vad är det?
När vi gick i skolan. Vi ville förändra världen.
-Jag trodde vi ville rädda världen. -Sak samma.
-Vad är det för jobb? -Det kan jag inte säga.
Men det har med optik att göra.
Vi får aktieoptioner den här gången. En riktig del av företaget.
Det funkar inte så. Man får bara en del av ingenting.
Jag lovar, det kommer att funka.
Hur vet du det? Är det en riktig spåkula?
Om så vore...
Saken är den att jag garanterar dig åttasiffrigt.
-Som minst. -Vad är haken?
Jobbet kräver lite mer tid än du är van vid.
-Hur mycket mer tid? -Två år, kanske tre.
-Du skojar? -Gravalvarlig.
Det är omöjligt. Det går inte, det längsta någon har prövat är åtta veckor.
Men om det vore möjligt, skulle du göra det då?
-Ge upp tre år av mitt liv? -Inte ge upp, byta.
Tre år i utbyte mot resten av ditt liv.
En stor lönecheck. Sen kan du sluta.
-Mycket kan hända på tre år. -Det är över på ett ögonblick.
Du blir rikare än du kunnat drömma om. En stor lönecheck. Sen kan du sluta.
Mr Jennings. Jag är Wolfe. Välkommen.
Du är införstådd i att du inte får lämna området?
Då får en bostad här på området.
Din post blir scannad, inga externa telefonsamtal, allt du får måste kollas.
Lämna dina personliga saker, klocka, plånbok, allt du har på dig.
Man får inte föra in något här.
Du får tillbaka sakerna när du hämtar ut din lönecheck.
Beklagar, de där också.
-Mike, du kom hit. -Ja, kul att se dig.
-Allt väl? -Ja.
Slå dig ned. Jag antar att mr Wolfe gick igenom det finstilta?
Ja, han tog även mina sista solglasögon som jag inte lyckats tappa bort.
Beklagar.
-Vad är det där? -För din minnesradering.
Vi injicerar en isotop. Den tar sig till hjärnan och agerar som markering.
När vi är klara injicerar vi igen och tar bort allting efter markeringen.
Ingen mer barbarisk kokning av hjärnan.
Kör till.
-Vad har jag gett mig in på? -Vi går och ser efter.
Imponerande.
Det här var vår minsta enhet. Nu är det den lönsammaste.
-Mr Rethrick, får jag prata med dig? -Kommer snart tillbaka.
Jag ger mig!
Ge dig inte.
-Tur för mig att ni inte använda åska. -Sant.
Jag ska inte ifrågasätta dina förmågor i framtiden.
Förlåt, jag kunde inte bärga mig.
Jag borde be om ursäkt för härom dagen. Jag gör så där ibland.
Du är farligt nära att låta som om du vill ha en andra chans.
-Är allt som det ska? -Ja.
-Säg något annat. -Hur sa?
Säg något snällt. Fort, annars glömmer jag av det.
Fixade du ett litet blåsväder för honom?
Jag var skyldig honom. Nu är vi kvitt.
Fint, för att Mike ska flytta in här.
Vi ses.
-Är du redo? -Ja.
Du kan fortfarande dra dig ur.
Jag tar inte illa upp.
Nej, jag stannar.
Michael Jennings, här är andra halvan av ditt team, dr William Dekker.
-Trevligt att råkas. -Det är ett nöje.
Mina herrar, låt oss titta på de närmaste tre åren av era liv.
Vad hände?
Du är klar.
-Hur lång tid har det gått? -Tre år.
-Hur gick det? -Det gick bra.
Pengarna har överförts till kontot på Reddy Grant. Du ska träffa dem kl. 13.
Åk hem, gör pappersarbetet. När du känner för det, ring mig.
Vi har mycket att ta igen.
92 miljoner dollar!
Vi på Reddy Grant uppskattar att ni gör affärer genom oss.
Inte lika mycket som jag.
Skriv under där.
Dina personliga tillhörigheter.
Det behövdes bara fyra frimärken.
Jag hade väl råd med det.
Det här är inte mina saker.
Inte?
-Jag vet inte vad som hänt. -Det är lugnt. Det gör inget.
Låt oss diskutera mina aktier.
Jag vill ta ut lite pengar och lägga undan resten långsiktigt.
Hur gör vi det?
Du har förverkat dina aktier.
-Ursäkta, vad då? -Här, daterat för fyra veckor sedan.
Du gav upp dina aktier och sa att vi endast skulle leverera kuvertet.
-Minns du inte det? -Nej.
Det minns jag inte, för jag har inte gjort det.
Varför skulle jag göra det? Det låter inte klokt.
Det har begåtts ett misstag, som måste rättas till.
Jag håller med, det var konstigt gjort.
Inte konstigt, konstigt är lite ovanligt men ändå möjligt.
Ge bort aktier värda 100 miljoner mot lite småsaker.
Det är inte konstigt, det är vansinnigt. Ingen skulle göra så.
Om inte den här hårsprayen är värd 100 miljoner dollar?
Tändstickor värda 100 miljoner dollar?
Är de här moderna igen? Är de här solglasögonen värda 100 miljoner?
Jag ska kolla på det, det tar ett tag.
Jag ska ringa ett par samtal.
Mr Rethricks kontor.
-Michael Jennings här, det är viktigt. -Jag beklagar, men han är inte inne.
Han kommer tillbaka i eftermiddag. Du kan prova på hans mobil...
Säg att han ringer mig så fort han kommer tillbaka.
Ni har begått ett misstag. Jag är ingen förrädare, jag är en ingenjör.
En omvänd ingenjör, visst?
Vi vet att du har fått betalt för hemlig statlig teknologi.
Det kallas förräderi, i det här landet blir man grillad för det.
I det här landet när man blir trakasserad av FBI har man rätt till en advokat.
-Inte idag. -Vad fan nu?
Så här går det när jag får höra att din verksamhet rör nationens säkerhet.
Det där är inte mitt.
-Passar perfekt. -Vad påstod du?
Jag ska visa vad vi har.
William Dekker, statlig fysiker, vapenavdelningen.
För tre år sedan, blev hans projekt nedlagt.
Han gillade inte det, så han sålde det. Sitt hemligstämplade arbete.
Visade det för stora företag, vi tror att Rethrick köpte det.
Tyvärr kan vi inte koppla Rethrick till försäljningen eftersom Dekker dog!
Naturlig orsak.
Naturlig död genom att falla från en 40 meter hög byggnad.
Vad rör det här mig?
De här patentansökningarna avser ritningar på Dekkers arbete.
Se vems signatur som finns på alla dokument?
Det är ditt namn på patenten!
Rethrick hävdar att han inte vet något om Dekker eller var ritningarna kom ifrån.
Allt du behöver göra är att berätta allt du har gjort för Rethrick.
Det kan jag inte.
Vill du sitta resten av livet i fängelse för att skydda din så kallade vän?
-Hjälp oss, så kan vi samarbeta. -Jag kan inte!
Han har raderat mitt minne, jag kommer inte ihåg!
Vad jag än vet, så blev jag lurad!
Jag kommer inte ihåg vad jag har gjort de senaste tre åren!
Vad! Vänta lite!
Vänta!
Det Rethrick har försökt sudda ut, ska vi försöka hitta.
Ni kommer inte att hitta något, det är bortkastad tid.
Vi har något här.
Kom igen!
Fan. Inget.
Vänta lite, jag måste röka.
Han bryr sig inte.
Vart fan är han?
Han kommer ingenstans!
Täck dörren!
God natt, Mikey.
Öppna spärren!
Vart tog han vägen?
-Jag bemannar varje hållplats. -Då är han redan långt borta!
Hur fan bar han sig åt?
-Ursäkta! -Gick det bra?
Jane, det är ingen fara. Jag vet att du pratat med FBI-
-men jag har rett ut det nu.
Jag vill bara veta vem som skickade de här sakerna.
Kan du hjälpa mig med det?
-De skickades för tre år sedan. -Nej, de blev förväxlade.
-Jag måste veta vem som skickat dem. -Det stämmer, för några veckor sedan.
-Vem skickade dem? -Det gjorde du.
Det står här, 20 föremål.
Jag måste ha alla dina personliga tillhörigheter.
Michael Jennings dog kl. 15.03.
Regeringen har då inget fall och slutar utreda Allcom.
Så du förstår, det är omöjligt att han kan ha flytt såvida du inte ändrat något.
Det gjorde jag inte.
-Vad gjorde du exakt? -Jag åt paj.
Han lämnade kontoret exakt när den förutspådde.
-FBI tog honom exakt när den förutspådde. -Men han dog inte som den förutspådde!
Michael Jennings är ingen superagent, han är en ingenjör-
-men på något sätt lyckades han fly från ett låst rum.
Hur? Var det ödet?
Nej, ödet var på vår sida. Det betyder att någon ändrade något.
Om det inte var jag och inte du, vem fan...
Har någon kollat maskinen sedan Michael gick?
Hitta honom.
"Om du bara tittar där du inte kan gå, missar du de nedre rikedomarna."
Jag saknar redan mina rikedomar.
17, 44, 4, 26, 37, 40, 22.
En kombination, en kod?
Ett lösenord?
"New Liberty Savings."
Koppla mig till "New Liberty Savingsbank".
Finns det ingen sådan bank?
-Vem har skickat de här föremålen? -Det har du gjort.
Det står här, 20 föremål.
Det här är patentansökningar... Se vems signatur som finns på alla dokument?
Ni har begått ett misstag. Jag är ingen förrädare...
Dekker dog!
Rethrick hävdar att han inte vet något om Dekker eller var ritningarna kom ifrån.
Jag kommer inte ihåg vad jag har gjort de senaste tre åren!
Du är klar.
Hallå?
Jösses, Shorty. Vad skönt att höra en bekant röst.
Jag är i knipa och behöver hjälp.
Möt mig vid stationen kl. 8.
Jag kommer.
Ett enda ord om hatten, så sticker jag.
Jag sa ju att du inte skulle ta det jobbet.
Vi hittar ett bord.
-Injektioner? -Ja.
Det är väl enda sättet.
-Fast det är en kemisk process. -Och?
Du har några dolda minnen.
-Det är kanske det jag ser. -Högst troligt.
Minnena klarade tvätten och blev utspridda i huvudet.
Varför har jag fått de här sakerna?
Förklara det här.
Jag har skickat det här skräpet, istället för pengarna.
Jag vet inte.
-Men det är inte frågan du ska ställa. -Inte?
Frågan du ska ställa dig är:
Varför lämnade du ifrån dig alla pengarna?
Det är det konstigaste.
90 miljoner, ingen förändras så mycket på tre år.
Jag ska lista ut vad du byggde.
Vi jobbar baklänges.
De sa att jag jobbade men någon som hette Dekker.
-William Dekker? -Tror det.
Han jobbade med något topphemligt, när FBI stängde ner projektet.
-Vad var det för något? -Troligen en sorts laser.
Varför tror du det?
Ritningen visar en spegel och lins, det enda som använder det är en laser.
Vad är det?
Det fanns ingen chans att jag kunde fly utan cigaretterna och glasögonen.
Jag skulle inte gått på bussen utan biljetten.
Utan diamantringen, skulle jag inte följt efter ungen.
Jag lämnade bort pengarna...
...för att se till att jag lade märke till de här sakerna.
Vad då?
Jag vet vad man skulle spendera 500 miljarder dollar för att se.
Framtiden.
Vi har hittat ett virus. Maskinen gick ner 15.03.
15.03.
-Kan vi gå runt viruset? -Nej, det är inget sådant virus.
Jag ska visa.
Det sitter inte i mjukvaran.
Utan i hårdvaran. Det sitter en krets här någonstans, som ett giftpiller.
Men du kan hitta det, va?
Ja, det kan jag.
Gör det då.
Ändrade planer.
Enligt mr Stevens behöver vi inte Michael Jennings längre.
Är det något vi vet så är det att tidsresor är omöjliga-
-det har Einstein bevisat.
Tidsresor, ja.
Men han påstod också att se in i framtiden var teoretiskt möjligt.
-Vi borde prata med Dekker. -Det går inte.
-Varför inte? -Han råkade ut för en olycka.
Han ramlade ut genom sovrumsfönstret.
Ramlade...
Han "ramlade" ut genom sovrumsfönstret.
Visst, det är sånt som händer.
-Vi måste härifrån. -Lyssna på mig.
Det jag tror hände är:
Jag använde den där saken, såg min framtid.
Jag såg vad jag behövde för att ändra den.
Men allt man kunde få ut var personliga saker.
Varje sak måste användas på en viss tid på en viss plats.
För att lyckas med det jag måste göra.
Utan de här sakerna skulle jag redan vara död.
Det är synd att du inte vet vad resten är till för.
Vad är det?
De där killarna ser inte ut att komma från FBI.
Här, ta den här. Nyckeln går till den där dörren.
Hoppas att det var bra att göra så.
Stick.
-Var är ditt vapen? -Han har det.
Hur är det, Mike?
Du...
-Varför? -Minns du inte?
Du får skylla dig själv, Mike.
Hur känns det, att veta att man ska dö?
-Konstruerade han sin egen rymning? -Sir, vi har ingen förklaring.
Efter att ha tittat på bevisen är den enda slutsatsen ganska svår att godta.
Att han kunde förutse vad som skulle hända honom.
Det här är minnen från Jennings innan han flydde.
De säger oss ingenting.
Det räcker för idag.
Vi visste att Dekker försökte konstruera något.
När han sålde ritningarna var han inte ens halvfärdig.
-Nu hänger jag inte med. -Han jobbade med en laserförstärkt lins.
Han påstod att den var stark nog för att se runt universums kurva.
Han trodde att om man kunde se runt en kurva som höll på för evigt.
Skulle man hamna där man började och se sig själv.
-Men man ser inte sig själv i nuet. -Nej, just det. Du tittar på framtiden.
Vad händer om Jennings får reda på det och försöker dra fördel av det?
Varje land skulle betala honom stort.
Jennings skulle inte göra det. Jag träffade honom, han ljög inte.
När han hörde anklagelserna, blev han sårad och rädd.
När du griper honom, ger jag honom en hedersmedalj.
Om inte Rethrick hittar honom först.
Tror du verkligen han såg framtiden?
Det vore något det.
Café Michel? Mitt namn är Michael Jennings.
Jag minns inte om jag har gjort någon bokning nyligen.
Kan du kolla upp det?
Det har jag?
För hur många?
Nej, tack. Jag kommer.
Hej på er.
Har ni fått mat?
Det är Jimmy.
Hur är det med dig?
Hurså?
Vet du inte?
Nej.
Kan jag komma in?
-När träffade du Michael sist? -Igår morse.
Han jobbade hela natten i labbet.
Jag beklagar att behöva säga det här.
Michael lämnade Allcom igår, för gott.
Vad?
Han gjorde klart sitt arbete, vi raderade hans minne.
-Nej. -Han gick.
Nej, han lovade mig. Han sa att han inte skulle fullfölja det.
Det gäller mycket pengar.
Han sa att han inte brydde sig om pengarna.
-Hon vet inget. -Han lämnar henne inte.
Han är smart.
Vi missar något.
När hon går till arbetet, gå in. Se till att hon inte går någonstans ensam.
Jag vill veta vad som just hände.
Hej då.
God morgon, dr Porter.
På väg någonstans?
God morgon.
Ta min väska.
Du behöver den här.
-Kommer du? -Nej, jag ser härifrån.
Skyll dig själv.
Vi har kollat badrummet och resten av lägenheten också, inget.
Gå tillbaka till badrummet.
Vänd dig åt vänster.
Vad ser du?
Spegeln.
Vi har honom.
Hon ska möta honom vid Café Michel, kl. 13.
Det får vi se till att hon gör.
-Jag har ett möte med Michael Jennings. -Slå dig ned.
Sätt dig vid bordet där.
Med ryggen åt fönstret.
Tack och lov att du är oskadd.
Jag trodde inte jag skulle få se dig igen.
Det är jag.
Rachel.
Du kommer inte ihåg mig?
Nej, jag beklagar.
Polisen. Vi kan inte gå in. Jag måste vänta på ett fritt skottfält.
Maya, försök vinna tid.
Säg att du trodde att han skulle komma ihåg något.
Att ni var förlovade.
Jag trodde att du skulle komma ihåg något.
Vi har ju varit tillsammans i tre år.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag beklagar, jag försöker.
Det är så han gör.
Lyssna noga nu, Maya. Säg det här.
Jag ser att du har kuvertet.
Det betyder att det funkar. Jag vet att du bytte ut sakerna. Jag hjälpte till.
Du lämnade mig ett meddelande på en spegel.
Det är meningen att jag ska ta något.
Något jag kan använda för att komma åt Stevens.
Han var din partner.
Han försöker laga maskinen.
Jobba bakåt, Michael.
Ta passerkortet.
Det är passerkortet till området.
Det är meningen att jag ska få det.
Rachel skulle inte bli sårad om han tvekade, hon skulle bli otålig.
Om du inte kan lita på mig, är det ute med oss.
Bra.
Det är bäst att jag går tillbaka.
Annars blir de misstänksamma.
Vänta här, jag är tillbaka om en halvtimme.
Oroa dig inte.
Det blir vi två till slut.
Jag älskar dig.
-Vilket är mitt favorit lag i baseboll? -Hur sa?
Vilket är mitt favorit lag i baseboll?
Vem bryr sig?
Det är Red Sox.
-Vi borde kanske gå. -Vänta!
Nu kan vi gå.
Vänta!
-Har du en bil? -Kanske.
Leta efter en BMW!
Du måste skämta?
Fan!
Får jag se nyckeln?
Du letar på fel avdelning.
Jennings köpte en BMW på Internet.
Han fick nyckeln postad till sig för fyra veckor sedan.
-Vad är det för färg på bilen? -Det är ingen bil.
Han svängde vid Pine. Genskjut honom vid Sexan.
-Kör jag bra? -Skapligt.
-Jag sa bara skapligt, förstått? -Förstått.
Håll i dig!
Skottlossning rapporterad, en Southgate BMW.
Stanna! Jag tappade kuvertet!
-Jag hämtar dig sen! -Vi ses!
Tog den!
Vi sticker!
Landa!
Mike! Vi kan hjälpa dig! Vi vet hur det ligger till!
Följ med till stationen!
Han är på väg mot tunneln! Genskjut honom!
Ducka!
Åt sidan!
Tror du Jennings förutsåg det?
Nästa gång kanske han ser ett lugnt spaningsuppdrag.
Förlåt mig.
Det är ingen fara. Det är till dig.
Jag tog med lite kläder.
Tänkte att du skulle behöva det.
Tack.
-Är det mina? -Minns du inte det?
Nej.
Du kommer inte ihåg mig, va?
Det här är till dig.
Jag må hon leva.
-Jag må hon leva... -Vad gulligt.
Förlåt.
Jag kommer helt enkelt inte ihåg. Jag borde inte ha lämnat dig.
Du menar att han skickade nya personliga tillhörigheter till sig själv?
Utvalda genom maskinen och bara saker som skulle passera kontrollen?
Vardagliga saker.
Kombinerat med förutsägelser, blev Michael en utbrytarkung.
Jag vet inte vad du tycker, men jag vill gärna återgälda tjänsten.
Hur är det?
Jag klarar mig.
Jag vet inte vad du såg.
Men för fyra veckor sedan kom du tillbaka från labbet, helt blek.
Frågade en massa underliga frågor.
Om jag visste att det inte skulle funka mellan oss-
-innan vi blev ihop, skulle jag då satsa på det?
Vad svarade du?
Att jag inte skulle byta bort vår tid ihop för något.
Det vi är, är summan av våra erfarenheter.
Dessutom, en del av det bästa som händer i livet är rena misstag.
Vad är det?
När jag kvitterade ut kuvertet-
-sa de att det fanns 20 föremål men det finns bara 19.
Vad menar du?
Vad föreställer bilderna?
"Maskin förutspår framtiden."
"Världens ledare fördömer Allcoms uppfinning."
Titta på de andra bilderna.
"Allcoms uppfinning avslöjar vår dystra framtid."
"Panik på börsen."
"KRIG! Presidenten beordrar förebyggande anfall."
Titta på den sista.
Herregud. Det är framtiden.
Maskinen förutspår ett krig. Vi startar krig för att förhindra det.
Den förutspår en farsot. Vi samlar ihop de sjuka, skapar en farsot.
Den framtid den förutspår, förverkligar vi.
Vi förlorar kontrollen över våra liv.
Jag har orsakat det här.
Att se framtiden förgör oss.
Om man visar någon sin framtid, har han ingen framtid.
Man berövar dem spänningen, hoppet.
Jag måste tillbaka och förstöra maskinen.
Helt omöjligt, området är stort, 100-tals vakter.
Jag skulle inte ha offrat de tre åren vi hade-
-om jag inte var helt säker på att vi skulle få 50 år till.
Kör till. Hur tar vi oss in?
-Inte vi. -Du sa att allt hände av en anledning.
Det innefattar att jag är här.
Kom nu.
Högst en dag till. Jag har inte så många ställen kvar att leta på.
Jag antar att du inte var så smart som du trodde.
Jennings skulle inte hitta den fortare om han inte visste var han skulle leta.
Vi får data från kollektivtrafiken.
Han kan vara vart som helst vid det här laget.
Han tänker inte ge sig av. Han kunde gett sig själv ett sätt att försvinna.
Men titta vad han har gett sig själv. Sitt Allcom passerkort.
Han ska tillbaka.
Skaffa en fullmakt att avlyssna telefonerna hos Allcom.
Få in lite folk på området. Jag vill ha den där maskinen!
Jennings och flickan har setts på området. Vad vill du jag ska göra?
Inget.
-Stanna där ni är. -Ingen kommer igenom!
Alla metalldetektorerna på plan fyra utlöstes samtidigt. Järnkulor.
I korridoren nära metalldetektorerna.
Ta bort vakterna från labbet. Låt honom smita in.
Ta honom när han har fixat maskinen.
Jag har byggt det här.
Den här dörren borde inte vara öppen. Något är på tok.
De väntar på oss. Vi stänger dörren.
Och låter den vara stängd.
-Han är inne. -Uppfattat, han är inne.
Han är vid maskinen. Nu tar vi honom.
Jag trodde vi skulle vänta tills han kom ut?
Det går inte! Jennings eller maskinen, det kvittar bara jag får en av dem.
Den här borde funka. Akta!
-Vänta, vad gör du? -Slår sönder låset.
Vänta lite.
Du kan inte bara slå sönder låset, då kan de fortfarande komma in.
Man måste blockera läsaren på utsidan.
Då går vi.
Låt oss ta en titt på framtiden innan vi förstör den.
Jag har riggat den så att den inte går att använda mot mig.
Då kan du laga den, visst?
Var kan jag ha placerat viruset?
Kanske på ett av moderkorten.
Den där behöver inte.
Du är farlig med den där.
Du måste ha gett dig något som hjälper dig att hitta den.
Allt som finns kvar är kulan och det här.
-Ett korsord? -Ja.
Titta här.
Tolv, lodrätt.
Kanske här.
Nio, tio, elva, tolv.
Då ska vi se.
Det kanske är en kretskarta.
Jag skulle inte ha satt den i huvuddelen.
Tolv lodrätt.
Ta honom.
Korridor 3, nivå A. Jennings labb.
Så där. Nu drar vi nytta av den här, en sista gång.
Sen sticker vi härifrån.
Det är inne i labbet.
Det är gångbron.
Jag har ändrat min framtid förut med den här. Jag kan göra det igen.
Vi har ont om tid, vi måste förstöra den här innan de kommer.
Programmera om dörren till Jennings labb. Nu.
Han måste gjort något med läsaren.
-Hur ska vi ta oss härifrån? -Jag vet inte.
Undan!
-Vad gör du? -Tankarna innehåller flytande väte.
De används som kylning. De startar i ordning.
Nummer ett startades just.
När nummer sex startar, så är sagan slut.
Vi ses när den här startar, Jimmy.
Kom nu!
Du dömde mig för fort.
De gick ut genom ventilen! Sprid ut er och hitta dem!
Stanna!
Se upp!
Stäng av alla utgångar.
Då så, Jennings.
Låt oss se vad du har haft för dig.
Spring mot dörren.
Släpp vapnet.
Det verkar som att Michael har en träff på gångbron.
Se till att han kommer.
-Nu går vi. -Vi kan inte ta gångbron.
Jag vet, det gör vi inte, jag lovar.
-Vad gör du? - Stick, jag distraherar dem.
Jag bär skulden, jag byggde maskinen.
-Jag måste sota för det. -Nej! Du kommer med mig!
Du lovade att ändra ditt öde!
Vi har inte tid.
Om du älskar mig, gå. Lev ett bra liv.
Kom ihåg mig.
Fan ta dig.
Jimmy!
Vill du döda mig?
Kom och gör det personligen!
Vill du ha mig? Kom och ta mig!
-Hej, Jimmy. -Hej, Mike.
-Det här är slutet, va? -Ja, det är det.
-Du har bara dig själv att skylla. -Det är lögn.
Du kan inte ändra ödet. Du ska dö idag.
Kanske.
Men du kommer inte att döda mig.
Det stämmer. Jag har sett framtiden.
Tror du fortfarande att du kan ändra ditt öde?
Jag är framtiden, Mike!
-Rethrick har Jennings. -Pensionera honom.
-Vad! -Vi har maskinen.
Vi kan inte riskera att skaparen hamnar i fel händer.
Skyll inte på mig.
Du och Michael skulle leva lyckliga, utan minnesradering.
Men då såg han något han inte gillade.
Han ville stoppa programmet.
Se det så här. Du ändrade faktiskt framtiden.
Om du inte blandat dig i skulle ni båda leva-
-och vi skulle fortfarande vara vänner.
Det var inte meningen så.
Ger du upp så lätt?
Tror du inte på en andra chans?
Ska jag vara ärlig, jo.
Nu går vi.
-Några anteckningar eller papper? -Explosionen förstörde allt.
Jag antar att vi inte får någon maskin, va?
Några spår efter Jennings?
Nej, han klarade sig nog inte.
Vad tänkte Shorty på, starta plantskola?
Jag menar, växterna håller nära på att dö.
Vad menar du? Han sa att han hade gröna fingrar.
Snarare kallbrand.
Som tur är för Shorty, så är jag en biolog.
Som tur för oss båda. Eftersom jag körde i biologi,
-Är jag inte till någon nytta. -Det säger du.
Det var synd, för jag letar efter en partner för ett nytt företag.
-Verkligen? Vad ska du göra? -Rädda världen.
Då passar jag nog inte.
Såvida du inte nöjer dig med någon som vill hjälpa dig att förändra den?
Kör till.
Hur går det för oss? Du har ju sett framtiden.
Det vet jag inte. Så vill jag ha det.
-Men jag vet en sak. -Vad då?
Jag vill aldrig någonsin glömma något igen.
Sluta med det där! Nu kommer fågelmannen!
-Du hittade dem! -Javisst.
-Vem gör vad som helst för alla? -Det gör du.
-Du är min hjälte! -Tackar!
Hörde du? Jag är en hjälte.
Jag tror jag minns dem. Är det våra fåglar?
Ja, vi köpte dem tillsammans.
Du kommer ihåg fåglarna. Bra jobbat. Du kan se framtiden-
-men allt du minns är Polly och Tweety.
Varför minns du inget som kan göra oss rika?
-Vänta lite. -Vad är det?
Jag tror det var något mera.
Kuvertet är tomt. Tänk inte på det.
Vänta lite. Tänk bakåt.
"Om du bara tittar där du inte kan gå, missar du de nedre rikedomarna."
Jag visste att du inte skulle göra dig av med fåglarna, va?
Självklart inte, de tillhör familjen.
Jag visste att den här skulle vara här. Var tittar jag där jag inte kan gå?
Fågelbur.
"Missar du de nedre rikedomarna."
"De nedre rikedomarna."
Vad är det för något?
Det är en... 90 miljoners lottokupong.
-Vänta lite -90 miljoner!
-Fint! -Vänta lite.
-Vänta. -Vad gör du?
Nu är det ganska bra läge att diskutera mitt arvode på 33 procent.
-Jag trodde det var 5 procent. -Nej, 33 procent.
-33 procent! -Han förtjänar det.
Ni hittade den tack vare mig.
Jag återkommer. Jag ska bara lösa in den här.
Översatt av: Overdrive Resynk: engan87