TACK!
"Lösryckta tankar från alla hjärtans dag 2004."
"Dagen är påhittad av gratulationskortstillverkarna"-
- "för att folk ska må pyton."
"Jag smet från jobbet i dag."
"Tog ett tåg ut till Montauk."
"Jag vet inte varför."
"Jag är inte impulsiv."
"Det var väl en deppig morgon. Jag måste lämna in bilen."
Hej, Cindy. Det är Joel.
Jag mår inte bra. Matförgiftning, tror jag.
"Det är svinkallt här på stranden. Montauk i februari - lysande, Joel."
"Urrivna sidor... Kan inte minnas att jag gjort det."
"Jag har tydligen inte skrivit nåt på två år."
"Sand är överskattat. Det är bara små, små stenar."
"Om jag bara kunde träffa en ny!"
"Men det är ganska osannolikt"-
-"eftersom jag inte vågar möta okända kvinnor med blicken."
"Jag kanske ska ta upp förhållandet med Naomi igen. Hon var trevlig."
"Det är bra. Hon älskade mig."
"Varför faller jag för varenda kvinna som visar mig minsta intresse?"
- Hej. - Hur sa?
- Jag sa bara "hej". - Hej.
Kan jag sätta mig närmare?
- Vart ska du? - Rockville Center.
Det ska jag också! Snacka om tillfällighet.
Känner jag dig?
Brukar du handla på Barnes and Noble? Jag visste det!
Jag har sett dig förut. Jag har slavat där i fem år nu.
- Jag borde ha kommit ihåg dig. - Det kan vara håret.
- Vad då? - Jag byter hårfärg ofta.
-Färgen heter Blå ruin. Snärtigt namn -Det är snyggt.
De har många färger med snärtiga namn.
Röda faran, Gula febern, Grön revolution... Det vore ett kul jobb.
Finns det ett sånt jobb? Hur många hårfärger kan det finnas? Femtio?
Nån har det jobbet.
Det var jag som kom på Agent Orange.
- Jag byter personlighet ofta. - Det tvivlar jag starkt på.
Du känner mig inte, så det kan ju inte du veta.
Förlåt. Jag ville bara var trevlig.
Visst.
- Jag heter Clementine, förresten. - Joel.
Skämta inte om mitt namn. Nej, du vill ju vara trevlig...
- Jag kan inga skämt om ditt namn. - Huckleberry Hound.
Vem är det?
- Huckleberry Hound? Är du knäpp? - Vissa säger det.
Tyvärr... Det är ett fint namn.
Det betyder väl barmhärtig?
Det stämmer inte på mig. Jag är en satmara.
- Det tror jag inte. - Varför inte det?
Jag vet inte.
Du verkar trevlig.
Är jag trevlig? Kan du inga andra adjektiv?
Jag vill inte vara trevlig, och jag vill inte att nån är det mot mig.
Joel?
- Det var väl Joel? - Ja.
Förlåt att jag tog i. Jag är på dåligt humör i dag.
Jag måste erkänna att jag tycker om att du är trevlig, just nu.
Jag vet inte vad jag tycker från en stund till en annan-
-men just nu är jag glad att du är det.
Jag har lite jag måste...
- Förlåt! - Jag skriver...
Sköt om dig.
Vill du ha skjuts? Det är kallt.
Ja. Det är kallt.
- Du är väl ingen skummis? - Det var du som började prata.
- Det äldsta knepet i skummisboken... - Finns det en skummisbok?
Den måste jag läsa.
Förlåt om jag verkade lite knäpp. Det är jag inte.
Det trodde jag inte heller.
Vill du följa med upp och ta ett glas? Jag har massor med sprit.
Glöm det, nu känner jag mig dum. Hej då.
- Två stycken Blue Ruin. - Tack.
Töm glaset, så blir hela förförelse- delen mindre motbjudande.
Jag skojar bara!
- Du är ganska tystlåten, va? - Förlåt.
Men mitt liv är inte särskilt intressant.
Jag går till jobbet, kommer hem... Vad ska jag säga?
Du skulle läsa min dagbok. Sidorna i den är tomma.
Gör det dig ledsen eller orolig?
Jag är alltid orolig att jag inte tar tillvara på varenda sekund i livet.
Det tänker jag också på.
Du är verkligen trevlig. Jag måste sluta säga det!
Jag ska gifta mig med dig.
Du måste följa med till Charles nån gång.
- Isen ligger så här års. - Det låter otäckt.
Jag tar med matsäck, en övernattningsmatsäck.
- Så kan vi... - Det låter roligt.
- Jag måste gå nu. - Du kan väl stanna?
Jag ska upp tidigt i morgon.
- Du kan väl ringa? - Ja.
Önska mig glad alla hjärtans dag när du ringer. Det vore trevligt.
- Vilken tid det tog. - Jag kom nyss hem.
- Saknar du mig? - Ja, märkligt nog.
- Det betyder att vi är gifta. - Det gör väl det.
Ska vi ses i morgon kväll?
- Isen är tjock så här års. - Jag vet inte...
- Vad fint det är. - Visst är det.
Gå inte för långt ut!
Hur gick det?
Min rumpa...!
Jag går tillbaka. Tänk om isen brister?
Spelar det nån roll just nu? Kom hit, är du snäll.
- Det går ju bra. - Jag ska visa dig nåt.
Du också.
- Jag tyckte att det knakade... - Den brister inte, den är för tjock.
Peka ut de stjärnbilder du kan.
Jag kan inga.
Peka ut de du kan.
- Där är Osidius. - Var då?
Där. En båge och ett kors.
Osidius den skarpa.
- Du hittar bara på, va? - Nej. En båge och ett kors.
Lägg av!
Clementine... Kuckeliku.
Förlåt att jag väckte dig, men vi är framme.
Får jag följa med hem till dig och sova?
Jag är så trött.
Okej... Visst.
Jag ska bara hämta tandborsten.
- Ja? - Kan jag hjälpa till?
- Vad menar du? - Kan jag hjälpa till med nåt?
- Nej. - Vad gör du här?
Jag förstår inte riktigt vad du menar.
Tack.
Vi letar efter 159. Vilket nummer är det?
- De kunde väl lysa upp numren? - Är det han?
Ja, det är han.
- Hej, Joel. - Frank.
Fan. Det enda alla hjärtans dag-kort jag får är från min mamma.
Patetiskt, va? Du har tur som har Clementine.
Har du planerat nåt inför alla hjärtans dag?
Nej.
Bäst att du bokar bord nånstans, så att ni inte hamnar på McDonald's.
- "Ska det vara pommes frites till?" - Jag måste sova nu.
Klockan är bara halv nio.
Patrick, sluta.
Såja...
Föreställningen kan börja.
- Tjänare, Joel. - Hej, Frank.
Jag får bara alla hjärtans dag-kort från min mamma. Patetiskt, va?
Du har tur som har Clementine. Har du några planer inför alla hjärtans?
- Nej. - Det är i morgon.
Bäst att du bokar bord, så att ni inte hamnar på McDonald's.
Alla hjärtans dag är om tre dar.
Så jag ringde henne. Då har hon bytt telefonnummer!
Jag köpte en present till henne.
Jag tänkte gå till hennes jobb och ge henne den, och...
Ni kommer inte att tro mig. Hon är där med...
...en ung kille... Hon ser på mig som om hon inte vet vem jag är.
Ursäkta? Kan jag hjälpa till med nåt?
- Hej, Clemato! - Patrick! Gullegubben!
Vad gör du här? - Säg till om ni behöver hjälp.
- Hur är det? - Bra, uttråkad, trött.
Varför gör hon så mot mig?
- Nån som vill ha en joint? - Lägg av nu, Rob.
Hon straffar mig för att jag är uppriktig.
- Jag åker hem till henne. - Nej, gör inte det. Det är för...
Jag vill inte verka desperat.
Se det som ett tecken. Gör slut med henne.
- Så här ligger det till... - Gör det inte. Vad gör du?
- Vad föreslår du, då?! - Det här handlar inte om oss.
Det handlar om Joel, som är vuxen. Inte om mamma Carries barn.
Du kan ta hand om din egen tvätt!
Bra...
Clementine Kruczynski har låtit radera Joel Barish ur sitt minne.
Nämn aldrig deras förhållande för henne igen.
- Vad är det här?! - Det är nåt ställe...
God morgon. Lacuna.
Tyvärr gällde det erbjudandet bara till nyår.
Javisst. Ni kan få en tid... Vad sägs om den 5:e?
Det är en onsdag. Kan ni bokstavera det?
Ert telefonnummer dagtid?
Tack. Vi ses då.
- Kan jag hjälpa till? - Jag heter Joel Barish.
- Jag har en tid hos doktor... - ...Mierzwiak.
- Vill ni fylla i det här? - Jag vill bara prata med honom.
- Jag har ingen penna. - Det sitter en på blocket.
Mr Barish?
- Hur mår ni? - Inget vidare, faktiskt.
Stan! Jag jobbar nu.
Ni skulle inte ha sett det här. Jag ber om ursäkt.
- Det är väl ett skämt? - Absolut inte.
Det går inte att radera minnet.
Våra personakter är konfidentiella, så jag kan inte visa er dem.
Det räcker med att säga att miss Kruczynski inte var lycklig-
-och ville gå vidare. Vi ordnar med sånt.
"Miss Kruczynski var inte lycklig och ville gå vidare. Vi ordnar med sånt."
Vad fan menar hon? Jag är den trevligaste hon nånsin träffat.
- Rob, sluta nu! - Jag bygger ett fågelhus.
Det är Clementine i ett nötskal.
Hon är impulsiv och raderade dig av en slump.
En slump?
Varför gjorde du det?
Stopp, stopp! - Han bara stormade in.
- Jag vill göra det. - Jag sa att det är fullbokat.
Det går bra, Mary. - Vill ni stiga på, mr Barish?
Hjälper du mrs Woo?
Det första ni ska göra nu-
-är att åka hem och samla ihop allt-
-som har anknytning till Clementine. Allt.
Vi använder föremålen till att skapa en karta av Clementine i er hjärna.
Så vi behöver foton, kläder-
-presenter, böcker hon kan ha köpt till er-
-skivor ni kan ha köpt tillsammans, dagboksanteckningar...
Vi tömmer ert hem... Vi tömmer ert liv på Clementine.
När kartan är klar raderar våra tekniker henne i kväll.
Ni kommer att vakna i morgon bitti i er egen säng-
-som om inget har hänt. Ett nytt liv ligger framför er.
Jag beklagar, men man kan inte göra det tre gånger samma månad.
Det är helt enkelt inte vår policy. - Hur står det till, mr Barish?
Jag vet att det är brådskande. Ni kan få komma 1 mars.
Ni kanske kan prata med doktorn.
Vilken dag vill ni komma?
Mr Barish.
Februari är en hektisk månad på grund av alla hjärtans dag.
Det här är Stan Fink, en av våra mest erfarna och skickligaste tekniker.
- Han tar hand om er. - Trevligt att träffas, mr Barish.
Jag heter Joel Barish och är här för att radera Clementine Kruczynski.
Utmärkt. Berätta om Clementine.
Jag bodde ihop med en kvinna, Naomi-
-för några år sen. Rob och Carrie bjöd oss till en fest på stranden.
Naomi kunde inte följa med, men jag gick dit. Där träffade jag Clementine
Vi börjar med era senaste minnen och arbetar oss bakåt i tiden.
Varje minne har en kärna.
När man utplånar den börjar en nedbrytningsprocess.
När ni vaknar har alla minnen bleknat-
-som efter en dröm.
Finns det nån risk för hjärnskador?
Processen innebär en hjärnskada.
Den kan jämställas med en blöt kväll. Inget ni går miste om.
Känns det bra?
Nu skapar vi en karta av er hjärna.
Det är bäst att vi sätter igång om vi ska hinna med det här i kväll.
Reagera på de här föremålen.
Det var riktigt roligt...
Avläsningen blir bättre om ni inte beskriver föremålen muntligt.
- Koncentrera er på minnena. - Förlåt.
- Stabil aktivitet där uppe igen. - Utmärkt.
Här är fler föremål...
Potatisskalle.
Nästa föremål.
- Koncentrera er på minnena. - Patrick, gör mig en tjänst.
Patrick, gör mig en tjänst. Kolla spänningsregulatorn.
- Spänningen ser bra ut. - Raderingen kunde funka bättre.
Processen innebär en hjärnskada. Den kan jämställas med en blöt kväll.
Kontrollera kopplingarna.
Där är ni ju...
Vad...? Jag förstår inte vad det är.
Varför står jag här och... Jösses, vilken déjà vu!
Det är bäst att vi sätter igång om vi ska hinna med det här i kväll.
- Jag är väl inuti mitt huvud redan? - Jag antar det.
Det är så här det skulle se ut.
- Utmärkt. - Vi gör oss av med föremålen.
På så sätt slipper ni undra vad de gör hemma hos er.
Patrick?
- Varför är det så många kablar? - Det är många apparater.
- Bättre så? - Har du verkligen kopplat rätt?
- Hur står det till, mr Barish? - Så där.
- Jag tycker inte om det här. - Jag försöker med det här.
En dagbok. Den blir ovärderlig.
"Jag träffade nån i kväll. Hon heter Clementine och är underbar."
Försiktigt! Ta det lugnt.
- Det är lugnt. - Vi får inte bränna honom helt.
- Då är den klar. - Det här är ett kyffe.
- Det är en lägenhet, Patrick. - Patrick.
Inte kyffe, men trist.
Och det luktar unket.
Kan vi försöka få det här gjort? Vi har en lång kväll framför oss.
Det här är sista gången jag såg dig.
- Klockan är tre. - Jag råkade smälla med din bil.
Köra bil på fyllan, det är patetiskt.
Jag var lite vinglig. Kalla mig inte patetisk!
Det är ju patetiskt, och oansvarigt. Du kunde ha dödat nån.
Du kanske har gjort det. Ska vi titta på nyheterna?
Det blev bara en buckla. Du är som en kärring.
Och vad är du som? En alkis?
En alkis? Lever du kvar på 50-talet? En alkis...?
Du är sur för att jag har varit ute och festat utan dig.
I din masklika lilla hjärna funderar du på-
-om jag har knullat med nån.
Nej, jag tar för givet att du har knullat.
Det är väl så du får folk att tycka om dig?
Förlåt, jag menade det inte.
Jag behöver inte nycklarna mer.
Jag var bara arg eller irriterad.
Clem?
Klart.
Mary kommer hit i kväll. Jag tänkte att du ville veta det.
- Jag tror inte att hon gillar mig. - Det gör hon.
Jag kanske ska ta hit min tjej. Jag har tjej nu.
Har jag berättat...
- Har jag sagt att jag har en ny tjej? - Vi måste koncentrera oss.
Saken är den att läget är lite mysko.
- Med tjejen, alltså. - Det kan jag tänka mig.
Lägg...
- Jag kör dig hem. - Försvinn ur min åsyn!
Här kan du inte gå!
Jag tänker radera ut dig! Det var du som började.
Hur kunde du göra så här mot mig?!
Clem, hör du vad jag säger? I morgon bitti är du borta.
Ett perfekt slut på det här förhållandet!
Är det konstigt att en tjej kan gilla mig?
Nej, det är roligt.
- Vem är snyggast, han eller jag? - Koncentrera dig nu.
Minns du tjejen vi jobbade med förra veckan - hon med potatisarna?
Hon? Det är hans flickvän.
Eller hon var det... Det såg vi till.
Jag blev kär i henne den kvällen.
- Vad då? - Hon var medvetslös.
Hon var snygg. Jag snodde ett par trosor av henne.
- Herregud! - De var rena.
- Jag vill inte höra mer! - De var rena.
Vi måste jobba. Ge mig mina papper.
Det hände nåt mer...
Jag bjöd ut henne.
Herregud...
- Fattar du hur oetiskt det är? - Så farligt är det inte.
- Vad är det för fel? - Patrick, du stal en tjejs trosor.
Det är nån här.
- Han stal dina underbyxor. - Jag ser ingen.
Joel, var är mina stövlar?
Jag är jävligt rastlös!
Jag borde ha gjort slut på loppmarknaden.
- Ska vi gå? - Jag vill ha ett barn.
- Vi kan väl prata om det sen. - Nej, jag vill ha ett barn.
- Vi är inte mogna för det. - Du är inte mogen för det.
Kan du verkligen ta hand om en unge?
- Va? - Jag vill inte prata om det här.
- Jag hör aldrig vad du säger. - Jag vill inte prata om det!
Vi ska fanimig prata om det! Man kan inte säga så.
Jag skulle bli en jävligt bra mamma! Jag är kreativ och intelligent.
Det är dig det är fel på.
Du kan vara glad att jag vill ha dig.
Egentligen borde jag göra slut och lämna dig här på loppmarknaden!
Köp en gammal gungstol du kan dö i!
Hej, Patrick. - Det är svinkallt ute.
Hittade du?
Stackars kille.
- Finns det inget starkare? - Vi har inte kollat än.
- Patrick...? - Jag gör det.
Mary avskyr mig. Jag har otur med tjejer.
Det hjälper om du slutar stjäla deras trosor.
- Stan... det hände nåt mer. - Nej.
- Du ville väl inte ha, Patrick? - Nej, det behövs inte.
"Saliga äro de glömska, för de över- vinner till och med sina misstag."
Nietzsche, Bortom gott och ont. Jag hittade det i min Bartlett's.
- Vad är en Bartlett's? - En citatordbok.
-Howard kommer att hamna i Bartlett's -Absolut.
- Kan han vakna av det? - Nej, det gör han inte.
Du berättar ingenting, Joel.
Jag är som en öppen bok.
Jag berättar allt för dig. Varenda jäkla pinsamhet.
Du litar inte på mig.
Att prata oavbrutet är inte det samma som att kommunicera.
Det gör jag inte.
Jag vill lära känna dig.
Jag pratar inte oavbrutet!
Man måste prata med varann. Hela förhållandet bygger på det.
- Jag blir arg på dig! - Förlåt.
Men mitt liv är inte särskilt intressant.
Jag vill läsa din dagbok.
Vad skriver du i den om du inte har några funderingar eller känslor?
"Den 19 november 2003."
"Middag på Kang's igen."
"Är vi som de stackars par"-
-"man tycker synd om på restauranger? Är vi levande döda?"
Jag står inte ut med tanken att vi skulle vara ett sånt par.
Det är fint.
- Hur är kyckligen? - God.
- Mer? - Nej tack.
Nu blir hon full.
Du kan väl göra ren tvålen efter dig när du har duschat?
Ja, det är äckligt.
- Det är... - ...motbjudande.
Patrick, kom igen nu...
- Hej, Tangerine. - Patrick, är det du?
- Jag är så nere. - Vad står på?
Jag vet inte. Jag känner mig så förvirrad.
Vad då? Allt är ju bara bra.
- Älskar du mig? - Det är klart jag gör.
- Tycker du att jag är ful? - Nej, du är fin.
- Ska jag komma över? - Nej, jag mår dåligt.
Jag kommer över och muntrar upp dig.
Kan jag sticka ett tag?
Vi håller på och raderar den här stackarns...
Låt honom gå, jag hjälper dig.
Där ser du, hon avskyr mig.
- Stick då. - Jag kommer med en gång.
Vad tycks?
- Färgen matchar tröjan exakt. - Du ser ut som en tangerin.
- Tangerinen Clementin. - Saftig och kärnfri.
Jag gillar tangeriner.
Tangerine...
- Hur vet han att du kallas det? - Vem då?
Herregud. Clem?
De kallade sig "The Clash".
Det fanns en anledning till det. Precis som Social Justice.
Det är fantastiskt vad Howard bidrar med.
Han hjälper folk att börja om på nytt.
Det är fint. En baby är så oskyldig och fri och ren.
Vuxna är sjuka av vemod och...
...fobier. Det trollar Howard bort.
- Vad är det? - Jag vet inte.
Jag känner mig vilsen och rädd.
Jag tappar hud, jag börjar bli gammal!
Jag fattar ingenting.
- Tangerine... - Jag fattar ingenting.
Såja...
Vi går ut och dansar. Följer du med till Montauk?
- Nej, följ med till Boston. - Visst, nästa helg.
Nej, med en gång. Jag vill se isen på Charles nu.
Det är Joel.
Lämna ett meddelande efter signalen så ringer jag upp.
Svara.
- Hallå? Vad är det? - Det är trubbel med tjejen.
Klarar du dig själv?
Det är lugnt, autopiloten är inkopplad.
- Bussigt, Stan. - Nu måste jag lägga på.
"Du och jag vid floden. Det gör inget om jag dör nu. Jag är så lycklig."
"Så har jag aldrig känt förut." Jag är precis"...
- Det ska bli så kul! - Ja.
Jag... har köpt en sak till dig.
Trevlig alla hjärtans dag i förskott.
- Vad är det för nåt? - Jag vet inte. Öppna det.
Det är jättefint. Precis min smak.
Jag har aldrig varit ihop med nån som köpt ett smycke jag tyckt om.
Tack.
- Joely... - Ja, Tangerine?
Är jag ful?
När jag var liten tyckte jag det.
Nu gråter jag.
Många förstår inte hur ensamt det är att vara barn.
Som om man inte betyder nåt.
Jag är åtta år och har några dockor.
Älsklingsdockan är en ful sak som jag kallar Clementine.
Jag skriker åt henne att hon inte ska vara ful, hon ska vara söt.
Det är underligt. Om jag kan göra om henne-
-skulle jag på nåt magiskt sätt också bli söt.
- Du är söt. - Joely...
- Gå aldrig ifrån mig. - Du är söt.
Mierzwiak, låt mig få behålla det här minnet, är du snäll.
Håll mig i handen.
Sluta!
Det gör inget om jag dör nu.
Jag är så lycklig.
Så har jag aldrig känt förut.
Jag är precis... där jag vill vara.
Jag ångrar mig. Ni ska få ett tecken.
Jag ångrar mig!
Kan ni höra mig? Jag ångrar mig!
Är det nån där?
Clementine?
Vi måste sticka. Jag vet hur vi kan förhindra det.
Förhindra vad då?
Koncentrera dig, Clem.
Vi måste tillbaka till kontoret.
Det var en bandspelare. Nej, inte teckningen...
Den här vägen.
Våra personakter är konfidentiella, så jag kan inte visa er dem.
Det räcker med att säga att miss Kruczynski inte var lycklig-
-och ville gå vidare.
Berätta allt du minns, sa han.
Vi ska hälsa på min mormor!
- Nej, vi ska inte åka tåg. - Jag vill inte springa!
- Mierzwiak! - Måste vi alltid springa?
Snälla...
Berätta allt ni minns...
Mierzwiak! Väck mig!
Jag beklagar, men jag trodde att ni förstod vad det innebar.
Ni raderar henne...
Ni har en apparat. Jag ligger i sängen. Jag är i min hjärna.
Jag är också en del av din fantasi. Hur kan jag hjälpa dig ut?
Jag är också i din hjärna.
- Vem är han? - Han arbetar för oss. Det är...
Patrick... lillponken.
Han stjäl min identitet. Han stal mina prylar.
Han förför min flickvän med mina ord. Han stal hennes underbyxor.
Herregud!
Det gör inget om jag dör nu. Jag är så lycklig.
Så har jag aldrig känt förut. Jag är precis där jag vill vara.
Jag vill åka hem.
Vänta!
Clem, de raderar dig.
Lyssna! Jag anlitade dem, det var dumt av mig.
- Lugna ner dig. Njut av naturen. - Jag måste förhindra det.
Säg åt dem att avbryta.
Det går inte, jag sover ju.
- Vakna, då. - Okej.
Då ska jag försöka. Lysande idé.
Det funkar perfekt.
Du kittlas!
- Vad är det för nåt? - Ett födelsemärke!
Det funkade ett kort ögonblick. Men jag kunde inte röra mig.
Är det en av dina vanliga självuppfyllande profetior?
- Det är viktigare att jag har fel... - Jag vill inte prata om det nu.
Som du vill.
Sen, då?
Du raderade mig. Det är därför jag gör det här.
Förlåt. Du vet hurdan jag är - impulsiv.
Det är det jag tycker om med dig.
Joel? Jag har en annan lösning på problemet.
Det här är ett minne av mig - att du ville ha sex på soffan.
Teknikerna ska ju komma hit...
Ta mig med nånstans där jag inte hör hemma, så gömmer vi oss där.
Jag minns inget där inte du är med.
- Hemskt gulligt, men försök. - Okej.
Det funkar! Jag är ett geni!
Joel!
Var är du? Jag måste med!
Kan du röra i soppan och hålla ett öga på Joel?
- Clem? - Det funkade! Kolla...
Det funkade! Vilken klänning!
Jag önskar att jag kunde ta den med mig.
- Vem är jag? - Mrs Hamlyn.
Jag är fyra år.
Jag tänkte bjuda på sallad och skärbonor.
Tycker du att jag är fräck om jag ber dig rensa bönorna?
Vilket underbart kök!
Hon ser mig inte, hon är upptagen med annat!
Det är aldrig nån som ser mig!
- Har lillgubben det bra där? - Jadå.
- Har du nåt att dricka? - Vill du ha en cocktail?
- Gärna ett glas vodka. - Jag ska se om jag har det.
Nej...!
Kryp in under bordet igen.
- Glass! - Det får du efter maten.
- Joe! Skärp dig. - Gå inte ifrån mig, Clem.
- Det här är helsjukt. - Jag är rädd.
Gråt inte.
Joel...
Sluta! Det funkar.
Vänta där.
Mitt skrev är kvar, precis som du mindes det.
- Den stannade. - Vad då?
Den slutade radera. Fan! Det är inte bra.
Han är utanför kartan. Jag vet inte var.
Det är inte bra alls. Var är mina glasögon?
Skit! Vad ska jag göra?
- Vad ska vi göra? - Jag vet inte.
- Vad ska vi göra? - Jag vet inte, sa jag ju!
- Vad ska vi göra? - Lugna dig, du gör mig nervös.
Vi måste göra nåt. Han kan vakna halvfärdig.
- Tyst, du gör mig nervös! - Kladdig och halvfärdig...
- Det låter gott. Jag är hungrig. - Skit!
- Vad då? - Vi ringer Howard!
Nej, jag klarar det själv.
Han är bara halvfärdig! Vi måste göra nåt.
Jag har läget under kontroll. Okej, jag ringer Howard.
- Hallå? - Det är Stan.
Jag håller på med en kille här. Vi verkar ha tappat bort honom.
Vad hände innan han försvann?
Jag ställde in den på autopilot eftersom jag var tvungen att pinka.
- Var är Patrick? - Han mådde illa och åkte hem.
- Vad är adressen? - Jag är ledsen...
159 South Village, lägenhet 1E. Rockville Center.
- Han kommer med en gång. - Jag stannar.
Klä på dig. Du borde nog gå.
- Jag är så hög! - Snälla Mary, du måste gå.
- Han får inte se mig hög. - Du anar inte vad som händer om...
Sluta!
Jag vill att hon lyfter upp mig! Det är en märkligt stark längtan.
I morgon minns du mig och berättar allt, så börjar vi om.
Pat? Jag tänkte att vi skulle ta en cocktail.
- Den där Patrick kopierar mig. - Vem är det?
Han är här, i min lägenhet. Det är en av teknikerna.
Han föll för dig när de raderade ditt minne. Nu träffas ni.
Säkert? Är han snygg?
Det är inget fel på dig. Du är den underbaraste människa jag träffat.
Du är snäll... snygg...
...skärpt...rolig...och trevlig.
Vad?!
Se upp.
Jag är fortfarande hög.
Ögondropparna du gav mig hjälpte inte ett skit.
- Hej, Mary. Vad gör du här? - Hon hjälper till.
Jag vill lära mig mer om proceduren.
Det är viktigt för mig att förstå det arbete vi gör. Inte det jag gör-
-men det de andra på jobbet gör... mina kollegor.
Då ska vi se om vi kan få ordning på det här.
Underligt...
- Har du försökt med C-gate? - Sälvklart. Ja, menar jag.
Vill du koppla ihop dem?
Jag körde hjälpprogrammen, men hittade inget där-
-så jag kollade alla minnen mot de färdiga kurvorna.
- Här får du en stol, Howard. - Tack.
För all del.
Jag går igenom hela minnet och ser om nåt dyker upp.
Jag älskar att bada i vasken. Man känner sig så trygg.
Du är gladare än nånsin.
Där är det. Jag begriper inte varför han är utanför kartan.
Vad gör han där?
Ögonen är öppna.
- Har det hänt förut? - Nej.
Det är inte bra. Jag blir tvungen att ge honom det här.
Jag älskar dig, Antoine.
Han är tillbaka igen.
Det var en upplevelse att se, Howard. Du är som en kirurg eller en pianist.
- Tack, Mary. - Nu klarar jag mig själv.
Förstår du inte att jag älskar dig, Antoine?
Vilken flax man har. Kyss mig.
Säg inte Antoine, jag heter Wally.
Jag kan inte älska nån som heter Wally.
Vad var det?
Herregud, det kommer folk ur ändan på dig.
- Klart! - Tangerine, vi måste härifrån.
Du kommer ändå inte undan.
Doktorn?
Berätta allt ni minns...
Underligt... Han är i ett minne vi redan har raderat.
Han är tillbaka på rätt spår.
- Skynda på. - Jag vill inte springa mer.
Helvete! Kom nu.
Göm mig ännu djupare. Göm mig i din förnedring.
Förnedring...
Vänta! Nu försvann han igen.
- Kära nån... - Vad tråkigt.
Förnedring...
Jag tycker inte heller om det.
Jag har en överraskning...
Vi tar det i morgon i stället. God natt.
- Förlåt... - Håll klaffen.
Titta!
Se var vi är!
Det är inget bra ställe.
Göm mig på ett riktigt djupt ställe.
- Mosa den, Joel! - Jag kan inte, jag måste hem.
- Han har en tjej! - Jag är inte rädd för dig, Freddy.
Upp med dig. De är inte värda det.
- Han hör inte! - Dumbom!
- Jag skäms så. - Det gör inget, du var barn.
Här bor jag - bodde.
Tycker du att min rosa hatt är fin? Den här gången får du döda mig.
- Den här gången kommer du att dö. - Ett... två... tre...
Mamma... - Ingen fara, vi leker bara.
- Han dödar mig. - Är du död än? Du är död!
Jag begriper inte hur, men jag hittar honom.
Joely...? Hur är det?
Fruktansvärt dåligt - tre sekunder.
En gång till, sen är det min tur.
Härligt!
Ett hus!
Vi måste härifrån!
Vi måste härifrån.
Det här är inte rätt tillfälle!
- Jag vet inte ens vart vi ska. - Det är ett jättebra ställe. Kom nu.
Du hjälper ju inte till.
Släpp mig, Joel!
Jag tycker om att se på när du arbetar, Howard.
Jag går ut och tar lite luft.
Det verkar som om du har läget under kontroll.
Det går bra.
- Tycker du om citat? - Vad menar du?
Berömda citat.
Jag har stött på några som jag tror att du också skulle tycka om.
Det vore roligt att få höra ett.
"Saliga äro de glömska, för de över- vinner till och med sina misstag."
- Det är väl Nietzsche? - Kunde du det?
Det är ett bra citat. Roligt att vi kan det båda två.
Det finns ett av Pope Alexander...
- Alexander Pope? - Skit också!
Jag ville inte säga "Pope Alexander" och framstå som en dumbom, men...
- Det gör inget. - Du är så rar.
Citatet lyder: "Hur lyckligt lottad är inte den rena vestalen!"
"Hon glömmer världen och den glömmer henne."
"Den obefläckade själens eviga strålglans."
"Varje bön mottagen och varje önskan uppgiven."
Jag vill vara en stor elefant.
Med en lång snabel.
Clem? Clementine?
- Det citatet har jag inte hört. - Jag tyckte att det passade nu.
Jag beundrar verkligen ditt arbete.
- Jag vill inte verka påflugen... - Det är ingen fara.
Förlåt mig.
Jag har varit förälskad i dig länge.
- Jag skulle inte ha sagt det. - Du är en jätterar flicka.
Men du vet ju att jag har fru och barn.
Det kan aldrig gå.
God morgon, mrs Mierzwiak.
- Herregud... - Vem är det?
Tack ska du ha.
Hollis!
Vänta...
- Jag visste det, Howard. - Jag åkte hit för att arbeta!
Det är mitt fel! Jag tvingade honom till det!
Var inte ett odjur, Howard. Berätta det för henne.
- Vad är det han ska berätta? - Stackare...
Du kan ta honom. Det har du redan gjort.
Vad då?!
Vi har haft ett förhållande.
Du ville radera det.
Du ville göra det för att orka...
Jag måste avsluta raderingen. Det är snart morgon.
Vi kan väl pratas vid sen?
Ska jag köra dig hem?
Hej.
Jag trodde inte att du skulle visa dig igen.
Jag trodde att du kände dig förnedrad. Du stack ju din väg.
Jag ville träffa dig.
Jag skulle vilja bjuda ut dig.
- Du är ju gift. - Inte än. Jag är inte gift.
Jag är dyr i drift.
Jag tänker inte gå på tå runt ditt äktenskap.
Vill du vara med mig, så är du med mig.
Alltför många killar tror att jag ska fullända deras liv.
Jag är bara en förvirrad tjej som vill ha sinnesfrid.
- Det talet minns jag väldigt väl. - Jag hade dig.
- Du hade hela mänskligheten. - Förmodligen.
Jag trodde ändå att du skulle rädda mitt liv. Till och med efter det.
Jag vet.
Det blir annorlunda den här gången. Om vi bara ger det en chans till...
Lägg mig på minnet. Ansträng dig.
Vi kanske klarar det.
Berätta vad du minns, så går vi vidare sen.
Jag föll för dig direkt.
Du stötte inte på mig alls. Det tyckte jag om.
Jag vågade inte prata med dig. Jag ville framstå som skärpt.
Jag längtade till jobbet. Jag fantiserade om-
-att vi var gifta och hade barn...
- Jag klarar det inte, Howie. - Det är bäst så här, Mary.
Jag vet. Gud!
- Jag tar... - Nej, nej!
Tar du kylväskan?
Jag kan ta den...
Du ska inte bära nåt. Stäng luckan.
Det var den här dan vi träffades. Jag kunde se dig nere vid vattenbrynet.
Jag drogs till dig. Underligt att jag drogs till nåns rygg...
Du hade den orange tröjan som jag avskydde mot slutet.
Men då tyckte jag att den var häftig.
Hej.
Jag såg att du satt här för dig själv.
Jag tänkte: "Gudskelov."
"En till som inte är bra på sånt här."
Jag vet aldrig vad jag ska säga.
Jag heter Clementine. Får jag ta lite kyckling?
Sen tog du bara, utan att vänta på svar.
Vi verkade känna varann så väl, som om vi redan var ett par.
- Jag heter Joel. - Hej, Joel.
Inga skämt om mitt namn.
Du menar som "Oh my darling Clementine"...?
Eller Huckleberry Hound? Inga såna skämt.
En av mina favoritleksaker var en Huckleberry Hound-docka.
Jag tycker att ditt namn är fint.
Det här är slutet, Joel. Snart är minnena borta.
- Jag vet. - Vad ska vi göra?
Njuta av dem.
- Är du gift? - Nej.
- Vi flyttar hit. - Men jag bor ihop med nån.
- Man eller kvinna? - Va? Kvinna.
Jag är i alla fall inte inne på fel spår.
- Känner du de som bor här? - Naturligtvis inte. Kom nu.
- De kanske har hund. - Här finns ingen hund.
- Vad håller du på med? - Det är iskallt ute.
Clementine!
Kom nu.
Det kommer inte nån hit i kväll.
- Vad heter din flickvän? - Naomi. Men vi är inte...
Ja, ja.
Jag ska leta upp ljus, tändstickor och barskåpet.
Herregud...
- Vi går nu. - Telefonen funkar inte.
- Vi går nu. - Det är vårt hus, bara för i kväll.
Vi är... David och Ruth Laskin.
Vem vill du vara? Jag föredrar att vara Ruth, men jag är flexibel.
Vad letar du efter?
Alkohol!
Vill du ha vin?
Du får välja. Jag letar upp sovrummet och byter om till nåt mer Ruth-likt.
- Jag är skoningslös. - Jag tycker att vi går nu.
Jag får skjuts tillbaka.
Gå då.
Det gjorde jag. Jag trodde att du var tokig.
Men du var spännande.
- Du kan väl stanna kvar? - Jag önskar att jag hade gjort det.
Det är mycket jag skulle ha gjort.
Jag önskar att jag hade stannat kvar.
- När jag kom ner var du borta. - Jag gick min väg.
- Varför det? - Jag kände mig som ett skrämt barn.
- Var du rädd? - Jag trodde att du visste det om mig.
Jag gick tillbaka till elden för att slippa förödmjukelsen.
- Sa jag nåt fel? - Ja.
Du sa "gå då" med sånt förakt.
- Förlåt. - Det gör inget.
Joely? Du kan väl stanna kvar den här gången?
Jag gick min väg. Jag har inget minne av det.
Kom tillbaka och säg hej då. Vi låtsas att vi gjorde det.
- Hej då, Joel. - Jag älskar dig.
Vi ses i Montauk.
Jag kraschade inte planet, det var planet som kraschade.
- Du pratade med en söt tjej. - Hon var trevlig.
Vem var det?
En tjej, bara.
Då var det klart.
- Jag kör tillbaka bilen. - Tack, Stan. Vi pratas vid.
Du har hämtat dina saker. Kommer du inte tillbaka?
- Det hade inte jag heller gjort. - Lovar du att du inget visste?
Du utförde inte raderingen?
Misstänkte du inte att vi hade ett förhållande?
En gång.
Jag kom tillbaka från ett jobb och såg er prata.
Jag vinkade, och ni fnissade.
Hur såg jag ut?
Du såg glad ut. Och hemlighetsfull.
- Och efter det? - Jag såg er inte tillsammans mer.
Jag trodde att det var inbillning.
Jag tycker hemskt mycket om dig, Mary Svevo.
Jag ska bara hämta min tandborste.
Var är du, Clem?
Är du arg på mig? Vad har jag gjort?
Jag älskar dig så. Jag gör vad som helst för att göra dig glad.
Säg bara vad jag ska göra.
Jag kommer förbi och kollar att allt är som det ska.
Vamonos, senor!
- Jag hade hemskt trevligt igår. - Trevligt?
Jag hade jävligt kul igår.
Så ska det låta.
- Underligt... - Till dr Mierzwiaks patienter.
Jag heter Mary Svevo.
Jag arbetar för det företag som raderat delar av ert minne.
Det var ett fruktansvärt misstag.
Därför skickar jag tillbaka alla personakter.
Jag heter Clementine Kruscynski och vill radera Joel Barish.
Vad är det här?
Han är tråkig. Räcker det som skäl?
Sen vi träffades har jag blivit förändrad.
Jag är alltid sur. Jag trivs inte med mig själv.
Jag kan inte ens se på honom. Det patetiska, vädjande leendet...
- Vad gör du? - Ingenting.
- Driver du med mig? - Nej!
- Det gör du visst! - Nej!
Nu tar vi det lugnt och...
Stick, för helvete!
- Kan vi prata om det? - Nej!
Hej, Clementine. Roligt att se dig.
...inte särskilt bildad. Hon är skärpt, men inte bildad.
Jag kunde inte prata med henne om böcker. Hon läser veckotidningar.
Hon har inget vidare ordförråd. Jag skämdes faktiskt för henne.
Hej.
Se vad jag hittade.
Jag ser mager ut.
- Förlåt att jag blev arg. - Det gör inget.
- Jag tycker om dig. - Jag ska stänga av bandet.
Det är bara rättvist.
- Jag tycker om din hårfärg. - Tack.
- Vill du ha nåt att dricka? - Har du whisky?
Jag tycker inte att hon var äkta när vi hade sex.
Jag kände det tydligt sista kvällen. Det var inte sexigt, bara sorgligt.
Jag trodde att det fanns mer.
Hon kan bara bli omtyckt genom att ligga med folk.
Eller åtminstone locka dem med sex.
Hon är så desperat och osäker att hon kommer att ligga med alla.
- Det där stämmer inte. - Jag vet.
Jag känner mig hemskt sårad.
Jag ska gå.
Jag känner mig förvirrad och kan inte vara kvar här.
Hej då.
Det var trevligt att träffas.
Vänta!
- Vad är det? - Vänta lite, bara.
Du kan väl vänta lite?
Okej.
Jag är bara en förvirrad tjej som vill ha sinnesfrid.
- Jag ogillar ingenting hos dig. - Du kommer att upptäcka saker.
Och jag kommer att tröttna på dig, för sån är jag.
Okej.
Subrip: TomTen
Översättning: Anders Kaage PrimeText International AB, 2005
Textadmin: www.primetext.tv, 2005 PrimeText International AB