Troy.2004.720p.HDDVD.x264-ESiR 7.94GB; 1280x528; 23.976fps.; x264; ac3-5.1
Traducerea ºi adaptarea Eugen Roºu eugen@capital.ro
"Troy" (Troia) istoric, SUA, 2004
În urmã cu 3200 de ani.
Dupã decenii de lupte, Agamemnon, regele Micenei, a constrâns regatele Greciei
sã încheie o alianþã ºubredã. Numai Thessalia rãmãsese necotropitã.
Menelau, regele Spartei ºi fratele lui Agamemnon, sãtul de-atâtea lupte,
cautã sã închine pace cu Troia, cea mai de temut rivalã a fragedei Grecii.
Ahile, cel mai mãreþ dintre rãzboinicii tuturor veacurilor, luptã de partea oastei greceºti.
Dar firea sa nesupusã uzurpã autoritatea lui Agamemnon ºi ameninþã ºubreda alianþã.
de nemãrginirea veºniciei.
De aceea, ne întrebãm:
sã strãbatã veacurile?
oameni neºtiuþi
se vor întreba: cine am fost,
cu câtã vitejie am luptat,
cu câtã ardoare am iubit.
Thessalia - Grecia
Zi de belºug pentru corbi.
- Ia-þi oastea de pe meleagurile mele! - Îmi plac meleagurile tale.
Cred cã am sã rãmân.
- Îmi plac ºi oºtenii tãi. - N-or sã lupte pentru tine.
Aºa au spus ºi mesenienii, ºi arcadienii ºi epirii...
Iar acum, toþi luptã pentru mine.
Agamemnon, nu poþi avea toatã lumea. E prea întinsã. Chiar ºi pentru tine.
Nu vreau sã mai fiu martorul încã unui masacru.
Sã hotãrâm soarta acestui rãzboi dupã vechile datini.
Cel mai bun dintre luptãtorii tãi, împotriva celui mai bun al meu.
- ªi dacã câºtigã omul meu? - Vom pãrãsi Thessalia pentru totdeauna.
Boagrius!
Ahile!
Boagrius are acest efect asupra multor eroi.
Ia seama pe cine insulþi, bãtrâne rege!
- Stãpâne, Ahile nu se aflã printre oºteni. - Unde este?
Am trimis un bãiat sã-l caute.
Am avut un vis. Unul foarte frumos.
M-a trimis regele Agamemnon...
- Vrea sã... - Am sã vorbesc cu el în zori.
Dar, stãpâne, s-a crãpat deja de ziuã.
Te aºteaptã.
Este adevãrat tot ce se vorbeºte despre tine?
Cã mama ta este o zeiþã nemuritoare?
- Cã nu poþi fi omorât? - De-ar fi aºa, aº mai purta armurã?
Thessalonianul cu care vei lupta este cel mai voinic om pe care l-am vãzut.
Nu mi-ar plãcea sã-l înfrunt.
De aceea nu-ºi va aminti nimeni de numele tãu.
Poate ar trebui sã lãsãm pe mâine, când vei fi mai odihnit.
Ar trebui sã te biciuiesc pentru neobrãzare.
Poate vrei sã lupþi tu.
Ahile!
Priveºte chipurile oamenilor. Ai putea salva sute dintre ei.
Ai putea pune capãt acestei bãtãlii, doar cu o loviturã de spadã.
Lasã-i sã se întoarcã la nevestele lor.
Închipuieþi un rege care sã lupte în bãtãliile sale. Am avea ce vedea.
Dintre toþi campionii îndrãgiþi de zei, pe el îl urãsc cel mai mult.
Mai vrea cineva?
- Cine eºti tu, oºtene? - Ahile, fiul lui Peleu.
Ahile. Am sã þin minte acest nume.
Coducãtorul Thessaliei poartã acest sceptru.
Du-l regelui tãu!
Nu este regele meu.
PORTUL SPARTA GRECIA
Fraþi de arme!
Prieteni!
Prinþi ai Troiei, acum, în aceastã ultimã searã,
regina Elena ºi cu mine vã transmitem salutul nostru.
Ne-am înfruntat de multe ori.
Între Sparta ºi Troia s-au dat multe bãtãlii. Am luptat bine.
Port o stimã deosebitã pãrintelui vostru. Priam este un rege destoinic.
Un om bun. L-am stimat ca duºman, acum îl stimez ca aliat.
Tineri prinþi, Hector ºi Paris, ridicaþi-vã ºi închinaþi cu mine.
- Sã bem pentru pace! - Sã fie pace între Troia ºi Sparta!
Fie ca zeii sã þinã lupii pe dealuri, ºi pe femei, în paturile noastre.
- Pentru zei! - Pentru zei!
- N-ar trebui sã intri aici. - Aºa mi-ai spus ºi asearã.
A fost o greºealã.
- ªi acum douã nopþi? - Am sãvârºit multe greºeli sãptãmâna asta.
Vrei sã plec?
Mãrgãritare de la Marea Propontes.
Sunt minunate.
Dar nu le pot purta.
Menelau ne-ar omorî pe amândoi.
- Nu-þi fie teamã de el! - Nu de moarte mã tem.
Mã tem de ziua de mâine.
Mi-e teamã cã am sã te vãd plecând, ºtiind cã n-ai sã te mai întorci niciodatã.
Înainte sã vii în Sparta, eram ca o nãlucã.
Mergeam, mã hrãneam, înotam în mare, dar eram ca o nãlucã.
Sã nu te temi de ziua de mâine. Vino cu mine!
Nu te juca cu mine! Nu te juca!
Dacã vii, nu vom fi în siguranþã. Ne vor hãitui.
Zeii ne vor blestema.
Dar te voi iubi.
Te voi iubi pânã în ziua în care voi arde pe rug.
Frumoasã dimineaþã.
Poseidon ne binecuvânteazã cãlãtoria.
Uneori zeii te binecuvânteazã dimineaþa ºi te blesteamã dupã-amiaza.
Þii la mine, frate? M-ai apãra de duºmani?
Ultima oarã când mi-ai vorbit astfel, aveai zece ani ºi furaseºi calul tatei.
Acum ce-ai mai fãcut?
Vreau sã-þi arãt ceva.
Unde este? Jur pe zeul-zeilor cã dacã nu-mi spui, te spintec.
A fugit... cu troienii.
Pescarul acesta a vãzut-o urcând în corabie.
Troienii?
- A luat-o prinþul cel tânãr, Paris. - Pregãtiþi-mi corabia!
Întoarceþi corabia, ne întoarcem la Sparta!
Aºteaptã!
- Nesãbuitule! - Ascultã!
ªtii ce ai fãcut? ªtii câþi ani a luptata tata sã obþinã pacea?
O iubesc.
Iei totul în joacã. Cutreieri cetãþile ºi te iei de nevestele oamenilor.
Crezi cã ºtii ce este dragostea?
Dar dragostea pentru tatãl tãu? Nu þi-a pãsat, când ai adus-o pe corabie.
Cum rãmâne du dragostea de þarã? Vrei sã distrugi Troia pentru o femeie?
- Nu vreau rãzboi din pricina ei. - Lasã-mã sã vorbesc!
E adevãrat ce spui. Am greºit faþã de tine ºi faþã de tata.
Dacã vrei s-o duci înapoi în Sparta, n-ai decât, dar am sã merg ºi eu cu ea.
- Te-ar omorî spartanii. - Am sã mor luptând.
ªi crezi cã este o faptã de vitejie sã mori luptând?
- Ai omorât vreodatã pe cineva? - Nu.
- Ai vãzut cum se moare în luptã? - Nu.
Eu am omorât ºi n-am gãsit nimic glorios ori poetic.
Spui cã vrei sã mori pentru dragostea ta, dar nu cunoºti nici dragostea nici moartea.
Oricum, plec cu ea.
Nu-þi cer sã iei parte la lupta mea.
Deja mi-ai cerut-o.
Pânzele sus, mergem spre Troia!
MICENE - GRECIA
- O vreau înapoi. - Bineînþeles cã aºa va fi.
E femeie frumoasã.
O vreau înapoi ca s-o omor cu mâna mea.
N-o sã am liniºte pânã nu vãd Troia una cu pãmântul.
- N-ai vrut tu pace cu Troia? - Trebuia sã te fi ascultat.
Pacea este pentru femei ºi pentru cei slabi de înger.
Imperiile se clãdesc prin luptã.
Toatã viaþã am luptat alãturi de tine. Împotriva duºmanilor tãi.
Ca frate mai mare, tu ai cules laurii victoriei. Aºa e orânduit.
M-am plâns eu vreodatã? Þi-am cerut eu ceva?
Niciodatã. Eºti om de cuvânt.
Mã însoþeºti în acest rãzboi?
Mereu mi-am zis cã nevasta fratelui meu e o toantã,
dar acum ne este de folos.
Troia n-a fost niciodatã cuceritã.
- Se spune cã nici nu poate fi. - Bãtrânul rege Priam se crede de neatins
în spatele zidurilor sale înalte.
Crede cã-l apãrã zeul Soarelui.
Dar zeii sunt de partea celor puternici.
Dacã Troia cade, voi controla toatã Marea Egee.
Hector comandã cea mai bunã oaste de la rãsãrit.
Îi voi ataca cu cea mai numeroasã oaste vãzutã vreodatã.
Vreau toþi regii Greciei, cu oºtile lor.
- Trimite-le solie, mâine în zori. - Încã ceva.
Avem nevoie de Ahile ºi de mirmidonii sãi.
Ahile...
Nu poate fi strunit...
La fel de bine, poate lupta ºi împotriva noastrã, ºi împotriva Troiei.
Nu trebuie sã-l strunim, trebuie sã-l deslãnþuim.
- E plãmãdit sã curme vieþi. - Da, are har de ucigaº,
dar ameninþã tot ce am clãdit.
Înaintea mea, Grecia nu era nimic.
Am unit toate regatele greceºti. Am creat o naþiune.
Am pus temelia viitorului, Nestor. Eu însumi.
Ahile reprezintã trecutul...
Nu luptã sub nici un stindard, nu se supune nici unei naþii.
Câte bãtãlii ai câºtigat cu tãiºul spadei sale?
Aceasta va fi cea mai mare bãtãlie vãzutã vreodatã pe pãmânt.
Avem nevoie de cei mai vestiþi luptãtori.
De un singur om ascultã.
PIÞIA - GRECIA
Nu ºovãi niciodatã!
Eºti nervos?
Mor de fricã.
M-ai învãþat sã nu schimb niciodatã mâna.
Aºa-i. Când vei ºtii sã mânuieºti spada, n-ai de ce sã mi te mai supui.
Ospitalitatea ta este legendatã.
Patrocle, vãrul meu.
Odiseu, regele Itacãi.
Patrocle... Þi-am cunosc bine pãrinþii.
Le duc dorul.
Acum are el grijã te tine?
Sã înceþi de la la Ahile... Regii ar face moarte de om pentru o aºa cinste.
Ai venit din porunca lui Agamemnon?
Vreau sã stãm de vorbã.
Nu mai lupt pentru el.
Nu-þi cer sã lupþi pentru el...
- Îþi cer sã lupþi pentru greci. - De ce? S-au sãturat sã se batã între ei?
Pânã una alta, troienii nu mi-au fãcut nici un rãu.
- Au insultat Grecia. - Au insultat un singur grec.
Pe care l-a lãsat nevasta. Nu-i treaba mea.
- Treaba ta e sã lupþi, prietene. - Chiar aºa?
- Agamemnon nu are pic onoare... - Ahile luptã pentru onoare,
iar Agamemnon, pentru putere.
Sã hotãrascã zeii a cui va fi gloria.
A grecilor...
Dã-l încolo pe Agamemnon... luptã pentru mine...
Nevastã-mea va fi fericitã sã ºtie cã lupþi alãturi de mine,
iar eu, ºi mai fericit.
Vom trimite cea mai mare flotã ce a existat vreodatã.
O mie de corãbii... Se spune cã prinþul Hector e un mare luptãtor.
Cel mai mare din Troia.
Ba chiar cel mai mare dintre greci.
Chiar dacã nu vine vãrul tãu,
sper sã ne însoþeºti tu, Patrocle.
Încearcãþi trucurile cu mine, nu cu vãrul meu.
Tu ai spada, eu trucurile.
Fiecare joacã cu ce l-a hãrãzit zeii.
În trei zile pornim spre Troia.
Acest rãzboi va dãinui veºnic, la fel ºi eroii sãi.
ªtiam cã vor veni dupã tine.
Cu mult înainte sã te fi nãscut.
ªtiam cã vor veni... Vor sã lupþi împotriva Troiei.
Am sã-þi fac alt ºirag din scoici.
Cum îþi fãceam când erai mic. Mai þii minte?
Mamã...
Azi-noapte m-am hotãrât.
Dacã rãmâi la Larissa, îþi vei afla liniºtea.
Vei gãsi o femeie minunatã.
Vei avea copii, care vor avea la rândul lor copii.
ªi te vor iubi.
Când vei muri, nu te vor uita.
Când copiii tãi ºi copiii copiilor tãi vor muri,
numele þi se va pierde.
Dacã pleci contra Troiei, gloria va fi a ta.
Iar despre faptele tale se va scrie ºi peste mii de ani.
Omenirea îþi va aminti de tine.
Dacã pleci la Troia, n-ai sã te mai întorci acasã.
Gloria ta se va înfrãþi cu pieirea ta,
ºi n-am sã te mai vãd niciodatã.
TROIA
Bãiatul tatii!
Tatã.
Paris.
Tatã.
Ea este Elena.
Elena din Sparta?
Elena din Troia.
Auzisem de frumuseþea ta...
Vorbele sunt adevãrate.
Fii bine venitã!
Viniþi, o-þi fi obosiþi!
- Priveºte! - Ce a crescut!
- Briseis! - Paris!
Te iubesc, veriºoarã. Cu fiece clar de lunã, te faci mai frumoasã.
Briseis!
Eºti o slujitoare a lui Apolo.
Tinerii Troiei au fost distruºi cã a ales straiele de vestalã.
Tatã, asta ne mai trebuia...
Este dorinþa zeilor. Totul este în mâinile lor.
Dar mã mirã cã l-ai lãsat sã o aducã.
Dacã-l lãsam sã se lupte cu Menelau,
acum, în loc sã întâmpini o fiicã, îþi înmormântai un fiu.
I-am putea trimite soli de pace lui Menelau.
Menelau le-ar înfige capul în stâlpii porþii.
Ce mã sfãtuieºti?
Urc-o într-o corabie, ºi trimite-o acasã.
Femeile l-au iubit dintotdeauna pe Paris. De astã datã este altfel.
Ceva s-a schimbat în el. Dacã o trimitem la Menelau, Paris o va urma.
Aceasta este þara mea.
ªi nu vreau sã sufere doar pentru ca fratele meu sã-þi pãstreze trofeul.
ªi nu cã vin spartanii dupã ea.
Menelau s-a dus la Agamemno,.
care, de ani de zile, încearcã sã ne subjuge.
Mulþi duºmani ne-au atacat, dar zidurile au rãmas neclintite.
Tatã, rãzboiul acesta nu-l putem câºtiga.
Apolo ne va apãra.
Nici chiar Agamemnon nu se poate pune cu zeii.
Câte batalioane va comanda zeul Soarelui?
Nu-i mânia pe zei!
Vor veni dupã mine.
Simt în adierea vântului cum se apropie.
ªi dacã am pleca? În seara asta. Acum.
Luãm doi cai din grajduri ºi plecãm.
Mergem spre soare-rãsare.
Unde?
Departe. Aº vâna cãprioare, iepuri, sã avem ce mânca.
Dar cãminul tãu este aici.
ªi tu þi-ai pãrãsit cãminul de dragul meu.
Sparta nu mi-a fost niciodatã cãmin. Pãrinþii m-au trimis acolo
când aveam 16 ani sã mã mãrit cu Menelau. Dar n-a fost cãminul meu.
Vom trãi din roadele pãmântului. Vom termina cu palatele,
fãrã servitori, fãrã nimic din toate astea.
ªi familia ta?
Va fi spre binele lor. Dacã plecãm, nu va mai fi rãzboi.
Menelau ne va urmãri ºi la capãtul pãmântului.
Nu cunoaºte meleagurile astea. Ne putem pierde de el într-o singurã zi.
Nu-l cunoºti pe Menelau, nici pe fratele sãu.
Va pârjoli fiecare casã a Troiei pânã ne va gãsi.
N-o sã creadã cã am fugit,
ºi chiar de-ar crede, tot va pârjoli totul în cale.
Am sã-i ajut sã mã gãseascã.
Am sã-i ies în întâmpinare ºi am sã-i spun cã eºti a mea.
Eºti atât de tânãr, iubitul meu.
Stãpâne, nu-i aºteptãm ºi pe ceilalþi?
- Am venit sã luptãm, nu-i aºa? - Dar Agamemnon a puruncit...
Eudorus, lupþi pentru mine sau pentru Agamemnon?
Pentru tine, stãpâne.
Atunci luptã! Lasã-i pe ai lui sã lupte pentru el.
Are pânza neagrã. E corabia lui Ahile.
Ce face nesãbuitul ãla?
Vrea sã atace þãrmul Troiei cu numai 50 de oameni?
Faceþi loc!
Lãsaþi-mã sã trec!
- Tecton, Straja Apolonica e pregãtitã? - Aºteaptã în spatele porþilor.
Bine, am sã vin ºi eu.
Lisandru, în cât timp îþi strângi oamenii?
Jumãtate au venit deja. Îi înarmãm...
- Cât dureazã? - Pânã la amiazã.
Zoreºte-i!
Patrocle!
- Lasã lancea. - Dar vreau sã lupt împotriva troienilor.
- Nu astãzi. - Sunt pregãtit. Tu m-ai învãþat.
Eºti un elev silitor, dar nu eºti încã mirmidon.
Uitã-te la oamenii ãºtia. Sunt cei mai crunþi ostaºi din Grecia.
Gata sã-ºi dea viaþa pentru mine. Vei avea grijã de corabie.
Dar este rãzboi.
Nu pot sã lupt ºi sã am ºi grija ta. Pãzeºte corabia.
Troieni!
Toatã viaþa m-am cãlãuzit dupã o lege... Una simplã...
Slãviþi-vã zeii, iubiþi-vã femeile ºi apãraþi-vã glia!
Troia ne este mamã bunã tuturor.
Luptaþi pentru ea!
Mirmidoni.
Fraþii mei de arme.
Prefer sã lupt alãturi de voi,
decât alãturi de o mie de oºti. Nu uitaþi, suntem adevãraþi lei!
ªtiþi ce vã aºteaptã pe þãrmul de colo?
Nemurirea. Cãutaþi-o! Este a voastrã!
Înainte!
Omul vrea sã moarã!
Aºteptaþi comanda mea!
Împrãºtiaþi-vã!
Priviþi!
Vâsliþi, târfe leneºe!
Oamenii aceia or sã piarã!
Au nevoie de ajutor, haideþi!
Hai cu mine!
Pe laturi!
Ahile!
Retrageþi-vã în cetate!
Zeul Soarelui este protectorul Troiei ºi duºmanul nostru.
Puneþi mâna pe toate comorile pe care le gãsiþi!
Îmi îngãdui, stãpâne?
Vorbeºte!
Apolo vede totul. Poate n-ar trebui sã-l mâniem.
Pune oamenii în gardã!
Aºteaptã!
Ai dat dovadã fie de vitejie, fie de nãrozie sã vii singur dupã mine.
Tu trebuie sã fii Hector.
ªtii cine sunt eu?
Preoþii aceºtia nu erau înarmaþi.
Luptã cu mine!
De ce te-aº omorî acum, prinþ al Troiei, când nu te-ar vedea nimeni cãzând?
De ce ai venit?
Se va vorbi despre acest rãzboi ºi peste o mie de ani.
Peste o mie de ani, nici praful nu se va mai alege din oasele noastre.
Aºa este, dar numele noastre vor dãinui.
Întoarce-te acasã, prinþe!
Bea o cupã de vin ºi desmiardãþi nevasta!
Mâine, pornim la rãzboi.
Vorbeºti de rãzboi de parcã ar fi o joacã.
Câte neveste ale Troiei nu-ºi vor mai vedea bãrbaþii?
Se zice cã fratele tãu se pricepe sã consoleze nevestele altora.
Stãpâne, îl laºi sã plece?
E prea timpuriu sã omorâm prinþi.
- Ahile. - Ajax.
Eºti puternic ca un zeu. Este o onoare sã lupt alãturi de tine.
ªi eu sunt onorat.
Dacã navigai mai încet, se termina rãzboiul.
Am pierdut începutul?
Important e sfârºitul.
Stãpâne.
Vreau sã-þi arãt ceva.
Oamenii au gãsit-o ascunzându-se în templu.
Poate te distreazã puþin.
Cum te numeºti?
N-auzi ce-þi zic?
Ai omorât preoþii templului lui Apolo.
Am omorât oameni din cinci þãri, dar niciodatã un preot.
Atunci au fãcut-o oamenii tãi. Zeul Soarelui se va rãzbuna.
- Ce mai aºteaptã? - Momentul prielnic.
Preoþii sunt morþi, ºi vestala, captivã.
Zeul tãu se cam teme de mine.
Sã se teamã?
Apolo este stãpânul Soarelui, nu se teme de nimic.
Unde este?
Eºti un criminal. Nu ºtii nimic despre zei.
ªtiu mai multe despre zei decât toþi preoþii tãi. I-am vãzut.
Eºti fiicã de rege, nu-i aºa?
I-ai dispreþuit ani de-a rândul pe bãrbaþi.
Eºti de viþã domneascã.
Cum te cheamã?
Pânã ºi slujitoarele lui Apolo au un nume.
Briseis.
Þi-e fricã, Briseis?
Ar trebui sã-mi fie?
Stãpâne...
Agamemnon are nevoie de tine.
Regii s-au adunat sã sãrbãtoreascã victoria.
- Aþi luptat bine astãzi. - Stãpâne.
Ce cauþi în Troia?
Ai venit dupã regina Spartei?
Ce cautã toþi bãrbaþii... Ba, mai mult.
N-ai de ce sã te temi.
Eºti singura din Troia care va auzi aºa ceva de la mine.
Ai repurtat o victorie mãreaþã, rege al regilor.
Cine ar fi crezut cã vom cuceri atât de uºor þãrmul Troiei.
Frumos dar, Triopas.
Mâine, vei fi primul care va mãrºãlui pe uliþele Troiei.
Tatãl meu, Emeleu, a fãcut aceastã urnã spre a sãrbãtori victoria din Kyparissia.
Þi-o dãruiesc þie pentru a onora o victorie ºi mai mare.
Îºi mulþumesc, vechiul meu prieten.
Mâine vom dejuna în grãdinile Troiei.
Lãsaþi-ne!
ªtii cum e, la rãzboi tinerii se jertfesc, ºi bãtrânii vorbesc.
Nu lua în seamã politica.
Ai repurtat o victorie mãreaþã.
Ai observat? De dimineaþã, þãrmul troian era în mâinile lui Priam,
iar dupã-amiazã, în ale lui Agamemnon.
Pãstreazã-l, mie nu-mi trebuie nisip.
Nu, ai venit pentru cã vrei ca numele sã-þi dãinuie peste veacuri.
Azi, ai repurtat o mare victorie, dar ea nu-þi aparþine.
Regii n-au îngenuncheat dinaintea lui Ahile.
Regii nu l-au proslãvit pe Ahile.
Poate erau prea departe sã-i vadã pe oºteni cum înving.
Istoria îi consemneazã pe regi, nu pe oºteni!
Mâine, vom lua cu asalt porþile Troiei.
Voi înãlþa monumente ale victoriei pe fiecare insulã a Greciei.
Îl voi imortaliza pe Agamemnon în piatrã.
Ia seama, rege al regilor, trebuie mai întâi sã învingi.
Oamenii tãi au prãdat templul lui Apolo.
Vrei aurul? Ia-l! Þi-l dãruiesc ca faptã de vitejie.
Ia ce pofteºti!
Am luat deja.
Aphareus.
Haimon.
Pradã de rãzboi.
Dacã nu-i dai drumul, n-o sã-þi mai vezi niciodatã casa.
Hotãrãºte-te!
Gãrzi!
Au murit ºi aºa prea mulþi oameni astãzi.
Dacã singurul tãu har este sã ucizi,
sã-þi fie ºi blestem! Pentru mine, nu vreau sã moarã nimeni.
Preaputernicul Ahile, adus la tãcere de o sclavã.
În seara asta, mã va îmbãia, apoi, cine ºtie...
Duhneºti a bãuturã.
Pânã mi-o veni sorocul, am sã râd privindu-þi ciolanele.
Dacã vor rãzboi, le vom da rãzboi.
Cei mai bravi oameni ai Troiei, împotriva celor mai bravi greci.
Grecii sunt de douã ori mai numeroºi.
Glaucos, 40 de ani ai luptat alãturi de mine.
Putem câºtiga acest rãzboi?
Zidurile noastre au fost mereu de nestrãpuns.
Avem cei mai buni arcaºi.
ªi îl avem pe Hector. Da, putem învinge!
Astãzi, am vorbit cu doi þãrani. Au vãzut un vultur
zburând cu un ºarpe în gheare.
Este un semn de la Apolo.
Mâine vom repurta o victorie mãreaþã.
Þi-ai întocmim un plan de luptã dupã semnele unei pãsãri?
Hector, fii cuviincios.
Marele preot e slujitorul zeilor Troiei.
Iar eu sunt slujitorul Troiei.
Am cinstit mereu zeii, dar astãzi am vãzut un grec,
care a profanat statuia lui Apolo.
Dar Apolo nu l-a pedepsit. Zeii nu vor lupta în acest rãzboi.
Nu va fi nici un rãzboi.
Nu este o confruntare între popoare...
este o rãfuialã între doi bãrbaþi...
ºi nu trebuie ca vreun troian sã piarã din pricina mea.
Paris.
Mâine dimineaþã, am sã-l provoc pe Menelau pentru a o câºtiga pe Elena.
Învingãtorul o va duce la el acasã. Învinsul va arde pe rug pânã la cãderea serii.
Tatã.
Iartã-mã pentru necazul pe care þi l-am pricinuit.
Chiar o iubeºti?
Eºti un rege mare pentru cã-þi iubeºti atât de mult þara.
Iubeºti fiecare fir de iarbã, fiecare grãunte de nisip.
Fiecare piatrã din râu. Iubeºti întreaga Troie.
Aºa o iubesc ºi eu pe Elena.
De-a lungul vieþii, am purtat multe rãzboaie.
Unele de cotropire, altele pentru glorie.
Sã lupþi pentru iubire
este cea mai aleasã dintre raþiuni.
De aceea, voi fi cel dintâi care va porni la luptã.
Spada Troiei.
Tata a purtat aceastã spadã, iar mai înainte, tatãl sãu.
ªi tot aºa pânã la intemeierea Troiei.
Istoria naþiei noastre s-a scris cu aceastã spadã.
Ia-o cu tine!
Spiritul Troiei sãlãºluieºte în aceastã spadã.
Câtã vreme o poartã braþ de troian, neamul nostru va dãinui.
Cel care l-a omorât pe Tecton la porþile templului lui Apolo...
N-am mai vãzut o asemenea lance. E imposibil sã arunci atât de mult.
Nu te duce mâine.
Te rog, nu te duce.
Paris, va lupta. Nu eu.
N-au traversat marea 50 de mii de greci ca sã-l vadã pe fratele tãu luptând.
ªtii bine asta.
- Ai fi un general destoinic. - Toatã viaþa ta ai luptat.
Mai lasã-i ºi pe alþii.
ªtii cã nu mai vreau sã lupt, cã vreau sã-mi vãd fiul crescând.
Sã vãd fetele alergând dupã el.
Nu vreau sã te pierd.
Vreau sã trãieºti.
Mã duc pânã la Paris.
Stai aºa!
Elena, ce cauþi aici?
- Dã-mi drumul! - Nu.
I-am vãzut arzând.
I-am vãzut arzând pe rug.
Este numai vina mea.
ªtii bine cã aºa este.
Toate vãduvele acelea... Încã le mai aud bocetul.
Bãrbaþii le mor din cauzã cã eu mã aflu aici.
Cobor la corãbii.
Nu, nu pleca.
Mã întorc la Menelau.
Acum, e prea târziu.
Crezi cã Agamemnon se sinchiseºte de cãsnicia fratelui sãu?
Nu-l intereseazã decât puterea, nu dragostea.
- Paris vrea sã lupte mâine? - Da.
Nu-l lãsa, Menelau o sã-l omoare.
- N-am sã îngãdui aºa ceva. - Este hotãrârea lui.
Nu vreau sã se lupte nimeni pentru mine.
Nu mai sunt regina Spartei.
Acum eºti prinþesã a Troiei.
Iar fratele meu are nevoie de tine în aceastã noapte.
Stãpâne.
Oºtile au pornit din loc.
Lasã-i sã plece. Noi rãmânem.
Dar oamenii sunt gata.
Rãmânem pe loc pânã se întorc oamenii lui Agamemnon.
Cum îþi este voia.
Chiar vrei sã lupþi?
Vrei sã ucizi? Sã curmi vieþi?
Da.
Azi-noapte, am vãzut chipurile tuturor celor pe care i-am ucis,
pe celãlalt mal al râului Styx.
Mã aºteptau.
Mi-au spus: "Eºti bine venit, frate."
Noi, oamenii, suntem fãpturi slabe.
Te-am învãþat sã lupþi, dar nu ºi pentru ce lupþi.
Lupt pentru tine.
Dar când n-am sã mai fiu?
Oamenii luptã pentru regi pe care uneori nici nu-i cunosc.
Fac ce li se spune. Mor când li se spune sã moarã.
Ostaºul trebuie sã se supunã.
Nu-þi irosi viaþã ascultând de poruncile altora.
Du-te!
Sigur vrei sã faci asta?
Eu am declanºat aceastã confruntare.
Elena.
Aºeazã-te lângã mine!
Înainte!
Vãd cã nu vã ascundeþi în spatele zidurilor.
Sunteþi curajoºi. Nesãbuiþi, dar curajoºi.
Aþi venit nepoftiþi. Urcaþi-vã în corãbii ºi întorceþi-vã la casele voastre.
Am ajuns deja prea departe, prinþe Hector.
Care prinþ? Ce fiu de rege acceptã ospitalitatea cuiva,
i se înfruptã din bucate, îi bea vinul
ºi îi fura nevastã, în toiul nopþii.
A strãlucit din nou dupã ce te-a pãrãsit.
E acolo sus, ne priveºte, nu-i aºa? Mai bine.
Vreau sã vadã cum mori.
Încã nu, frate.
Priveºte în jur, Hector!
Am adus pe þãrmurile tale toþi rãboinicii Greciei.
Încã poþi salva Troia, tinere prinþ. Am douã dorinþe.
Dacã le îndeplineºti, nu va muri nimeni dintre ai tãi.
Prima: înapoiaz-o pe Elena fratelui meu.
A doua: Troia sã se supunã poruncilor mele,
sã luptaþi la porunca mea, când vã chem.
Crezi cã mã faci sã tremur la vederea oastei tale?
Da, vãd 50 de mii de oºteni veniþi sã astâmpere lãcomia unuia singur.
Ia seama, bãiete!
Mila mea are margini.
Am vãzut deja cât de mare îþi este mila.
Îþi spun, sã ºtii, nici un fiu al Troiei nu va lupta sub porunca ta.
Atunci vor pieri cu toþii.
Mai existã o cale...
O iubesc pe Elena ºi nu renunþ la ea, cum nu renunþi nici tu.
Sã o câºtigãm prin luptã dreaptã.
Cine învinge, o ia pe Elena cu el. ªi cu asta, basta.
O ofertã dreaptã, dar nu e îndeajuns.
Lasã-mã sã-l spintec pe înfumuratul ãsta.
Creþi cã am bãtut atâta drum pentru nevasta ta? Am venit pentru Troia.
Am venit sã-mi apãr cinstea, iar el mã insultã.
Lasã-mã sã-l omor. Când o sã fie una cu pãmântul,
tu o sã ai cetatea, iar eu voi fi rãzbunat.
Aºa sã fie.
Îþi accept provocarea. La noapte, voi bea pentru oasele tale.
Stãpâne!
Atacã-l cu spada pânã oboseºte.
Dacã pierd, sã-i spui Elenei...
Am sã-i spun.
Sã nu-l laºi pe Menelau sã-i facã vreun rãu.
Nu te gândi decât la spada ta ºi la spada lui. Atât.
Ridicã-te! Haide.
Vezi corbii?
Nu s-au mai înfruptat din carne de prinþ.
Pentru ãsta m-ai pãrãsit?
Luptã!
Înfruntã-mã!
Laºule.
Luptã cu mine! Avem o învoialã.
Luptã!
Înfruntã-l, fiule! Înfruntã-l!
Luptã!
Troienii au încãlcat învoiala. Pregãtiþi-vã de luptã!
Asta nu este onoare. Nu aºa se poartã un prinþ.
Dacã nu luptã, Troia va fi pierdutã.
Lupta a luat sfârºit.
Ba n-a luat sfârºit.
Înapoi, prinþe Hector! Îl omor la picioarele tale. Nu-mi pasã.
Este fratele meu.
Paris!
Fugi!
Intrã, Paris!
Arcaºi!
Suntem prea aproape de ziduri.
Retrage-te, nesãbuitule!
Pentru Troia!
Acum, trageþi!
Alinierea!
Aºezazã-i în formaþie!
Prima linie, împingeþi!
Înainte!
Apolonius! Acum!
Prinþe Hector!
Trebuie sã ne retragem!
Pânã acum n-am pierdut nici o bãtãlie.
Dacã nu te retragi, o sã rãmâi fãrã oaste.
Înapoi, la corãbii!
Retragerea!
Înapoi, la corãbii!
Retragerea!
Staþi!
Dar fug...
Suntem în bãtaia arcurilor lor. Adunaþi morþii!
Spuneþi-le grecilor cã-ºi pot lua ºi ei morþii.
Ei ne-ar fi îngãduit nouã?
Du-te!
Formaþi un zid de scuturi!
Mã crezi un laº.
Sunt un laº.
ªtiam cã mã va ucide. ªi tu care mã priveai...
Tata, fratele meu, toatã Troia.
Am uitat de ruºine,
de mândrie, de cinste.
Doar sã trãiesc.
Pentru cã iubeºti.
Ai înfruntat un mare rãzboinic. Asta este dovadã de curaj.
Te-am trãdat.
Menelau a fost un rãzboinic viteaz.
A trãit pentru a lupta.
Cât am trãit cu el, am încercat zilnic sã mã înec în mare.
N-am nevoie de un erou, dragostea mea.
Vreau un bãrbat care sã îmbãtrâneascã lângã mine.
Troia îºi sãrbãtoreºte triumful ºi râde de mine.
Cred cã am sã ridic ancora la prima geanã de luminã.
Poate cã ar trebui.
Sã fug ca o potaie bãtutã.
Oamenii cred cã am venit pentru soaþa lui Menelau. Ar trebui s-o lãsãm în pace.
Nici nu s-a uscat sângele fratele meu, ºi tu-l insulþi.
Nu-l insult. Morþii cu morþii.
Dacã plecãm acum, ne pierdem toatã încrederea.
Dacã troienii ne înfrâng atât de uºor, curând ne vor invada ºi hitiþii.
Dacã rãmânem, o facem pentru un motiv serios.
Sã apãrãm Grecia, nu mândria ta.
Lupta ta cu Ahile ne-a adus tot rãul.
- Ahile este unul singur. - ªi Hector, la fel.
Uite ce-a fãcut azi!
Hector luptã sã-ºi apere meleagurile. Ahile luptã numai pentru el.
Nu-mi pasã de loialitatea omului, ci de îndemânarea lui de a câºtiga bãtãlii.
Are dreptate. Moralul oamenilor a scãzut.
Chiar dacã m-aº împãca cu Ahile, oamenii tot nu m-ar asculta.
Mai degrabã m-ar spinteca decât sã-mi vorbeascã.
Vorbesc eu cu el.
O sã vrea fata înapoi.
Poate s-o ia.
Nici n-am atins-o.
Unde este?
Le-am dat-o oamenilor.
Trebuia ºi ei sã se veseleascã.
Daþi-mi-o ºi mie!
Târfã troianã!
Ce-i asta? Centurã de castitate? N-o sã-þi mai trebuiascã!
Þine-o locului!
Mai bine sclavã spartanã, decât...
Ahile.
Ai pãþit ceva?
Te-am vãzut înfruntându-i. Ai curaj.
Sã lupt când sunt atacatã? Câinii au asemenea curaj.
Mãnâncã!
Am mai întâlnit bãrbaþi ca tine.
Ba nu.
Te crezi altfel decât ceilalþi.
Soldaþii nu se pricep decât la rãzboi.
- Pacea îi zãpãceºte. - Îi urãºti pe soldaþi.
Mi-e milã de ei.
Ostaºii troienii au murit ca sã te apere.
Poate meritã mai mult decât mila ta.
De ce ai ales aceastã viaþã?
Care viaþã?
Cea de rãzboinic.
N-am ales nimic. M-am nãscut, ºi aºa mi-a fost hãrãzit.
Tu de ce ai ales sã iubeºti un zeu?
Crezi cã dragostea este doar de partea unuia?
Îþi face plãcere sã mã aþâþi?
Þi-ai închinat viaþa zeilor. Lui Zeus, zeul trãznetului, Atenei, zeiþa înþelepciuni...
Da, desigur.
Ares, zeul rãzboiului. I-ai învelit patul cu pielea oamenilor pe care i-a ucis?
Toþi zeii sunt temuþi trebuie respectaþi.
Sã-þi împãrtãºesc o tainã. Ceva ce nu te-au învãþat la Templu.
Zeii ne invidiazã pentru cã suntem muritori.
Pentru cã fiecare clipã poate fi cea din urmã.
Totul este mai frumos pentru cã suntem pieritori.
Nu vei fi niciodatã mai frumoasã ca în aceastã clipã.
N-o sã mai fim împreunã, ca acum.
Cred cã eºti o brutã nãtângã.
Cred cã aº putea sã iert o brutã nãtângã.
Fã-o!
Nu-i nimic mai simplu.
Nu þi-e teamã?
Cu toþii murim.
Acum sau peste 50 de ani, ce mai conteazã.
Fã-o!
Ai sã mai ucizi mulþi oameni, dacã nu te omor?
Mulþi.
Stãpâne...
Spune-le oamenilor sã încarce corãbiile. Ne întoarcem acasã.
Agamemnon e un om mândru, dar recunoaºte când greºeºte.
Te-a trimis sã-mi cearã iertare?
De ce eºti credincios acestui rege ticãlos?
Prietene, pentru tine lumea pare simplã, dar când eºti rege,
prea puþine lucruri sunt simple.
Itaca nu poate þine piept unui duºman cum e Agamemnon.
Ar trebui sã ne teamem de el?
Tu nu te temi de nimic. Asta e problema ta.
Teama are folosul ei.
Vrem sã te întorci. Grecia are nevoie de tine.
Grecia le-a rânduit pe toate ºi înainte sã mã nasc eu...
Grecia va exista ºi dupã ce voi muri.
Nu de pãmântul ei vorbesc.
Oamenii te vor.
Rãmâi, Ahile!
Te-ai nãscut sã iei parte la acest rãzboi.
Astãzi, lucrurile nu mai sunt atât de simple...
Femeile au darul de a le complica.
Dintre toþi regii, pe tine te respect cel mai mult.
Dar în acestui rãzboi, nu eºti decât un slujitor.
Uneori, ca sã conduci, trebuie sã slujeºti.
Într-o bunã zi, ai sã înþelegi asta.
Ne întoarcem acasã?
Vom ridicã pânzele în zori.
Grecii au fost mãcelãriþi. Nu putem pleca.
Vor mai fie ºi alte rãzboaie, dacã þii morþiº sã lupþi.
Sunt compatrioþii tãi. Ai fi în stare sã trãdezi Grecia
doar sã-l vezi înfrânt pe Agamemnon.
Cineva trebuie sã pierdã.
Zeii au fost de partea noastre.
A sosit clipa sã distrugem armata greacã.
Suntem mai presus de ei.
Sunt rãpuºi de desnãdejde. Trebuie sã învingem.
Mirimidonii n-au luptat ieri. S-o fi iscat harþã între greci.
Dacã le atacãm corãbiile, îºi vor uni din nou forþele.
Dacã vor sã ne atace, n-au decât.
Zidurile noastre nu pot fi trecute.
Îi vom alunga din nou.
Ieri, grecii ne-au subestimat. Sã nu le facem pe plac.
Suntem siguri de înþelesul acestor semne?
Profanarea Templului
l-a mâniat pe Apolo. Zeii i-au blestemat pe greci.
Pregãteºte oastea! Atacãm în zori.
Mai sunt captiva ta?
Eºti oaspetele meu.
În Troia, oaspeþii pleacã când poftesc.
Dacã vrei, poþi pleca.
Vei da totul uitãrii?
Ai pãrãsi Troia?
Arcaºii, în spate!
Ahile!
La atac!
Înainte!
Ajunge pentru astãzi!
Da.
Înapoi la corãbii!
Era vãrul lui.
Spre Troia!
Înapoi în cetate!
Astãzi urma sã ne întoarceam acasã.
Cred cã acum nu mai pleacã nimeni.
Ahile.
- Aþi nesocotit poruncile mele. - Nu, stãpâne.
- A fost o greºealã. - V-am poruncit sã rãmâneþi pe loc.
Iar tu i-ai condus la luptã.
Nu i-am condus eu, stãpâne.
Am crezut cã tu eºti.
Unde este Patrocle.
Patrocle.
Am cezut cã tu eºti, stãpâne.
Þi-a îmbrãcat armura... scutul, lancea, spada.
- ªi mersul era ca al tãu. - Unde este?
- Unde? - A murit, stãpâne.
Hector i-a tãiat gâtul.
Nu.
De ce m-ai adus aici?
Ai reþinut drumul?
Da.
Când vei veni din nou, urmeazã acest tunel.
Nu sunt ocoliºuri. N-ai cum sã te rãtãceºti. Mergi drept.
La capãtul lui, vei da de râu.
Urmeazã cursul râului ºi ajungi la Muntele Ida.
De ce îmi spui toate acestea?
- Dacã e sã mor... - Nu.
S-ar putea ca cetatea sã nu mai reziste mult.
Dacã grecii pãtrund înãuntru, totul s-a sfârºit.
Ar putea ucide toþi bãrbaþii.
Ar putea arunca pruncii de pe metereze.
Te rog!
Pe femei le vor înrobi. Va fi mai cruntã decât moartea.
De ce spui aºa ceva?
Pentru cã vreau sã fii pregãtitã de orice.
Vreau sã iei pruncul nostru ºi sã-l aduci aici.
Ia câþi oameni poþi, adu-i aici... ºi fugiþi!
Astãzi am ucis un bãiat.
Era tânãr...
Era mult prea tânãr.
Bãiatul ãsta tocmai ne-a salvat rãzboiul.
- Eudor. - Stãpâne!
Vreau armura.
Nu!
Nu te duce!
Hector este vãrul meu! Este un om bun!
Nu te lupta cu el!
Te rog, nu te lupta cu el!
Te rog!
Nu!
Hector!
Tatã, iartã-mã dacã te-am supãrat vreodatã!
Am încercat sã te slujesc cât mai bine.
Zeii sã fie cu tine!
Hector, nicicând un pãrinte n-a avut un fiu mai bun.
Apolo te va apãra, prinþe.
Eºti cel mai bun om pe care-l cunosc.
Eºti prinþ al Troiei.
ªtiu cã voi fi mândru de tine.
Sã nu uiþi ce þi-am spus.
Nu eºti nevoit sã te duci.
- Nu-i trebuie... - Nu uita ce þi-am spus.
Aceatã clipã mi s-a arãtat în vis.
Vreau sã cãdem la o învoialã.
Martori ne sunt zeii...
Învingãtorul sã îngãduie ca învinsul
sã aibã parte de ritualul de înmormântare cuvenit.
Nu existã învoialã între lei ºi oameni.
Acum ºtii cu cine lupþi.
Ieri, am crezut cã lupt cu tine.
ªi m-aº fi bucurat sã fi fost tu.
I-am acordat mortului tot respectul...
L-ai onorat cu tãiºul spadei!
Disearã n-o sã mai cu ce privi, nici cu ce vorbi.
Vei fi la fel de orb ºi mut ca toþi morþii.
Acesta este Hector,
nesãbuitul care a crezut cã l-a omorât pe Ahile.
Ridicã-te, prinþ al Troiei!
Ridicã-te, nu vreau sã-mi ºtirbeºti gloria.
Þi-ai pierdut vãrul...
Acum tu l-ai omorât pe al meu.
Când se vor sfârºi toate acestea?
Nu se vor sfârºi niciodatã.
Cine eºti?
Am pãtimit ce n-a mai pãtimit nimeni pe acest pãmânt.
Am sãrutat mâna care mi-a ucis fiul.
Priam?
Cum ai ajuns aici?
Cred cã-mi cunosc þara mai bine decât grecii.
Ai curaj.
Aº putea sã te scurtez de cap într-o clipitã.
Crezi cã acum mã mai înspãimântã moartea?
Am privit cum mi-ai ucis fiul cel mare ºi l-ai târât dupã tine.
Înapoiazã-mi-l!
Meritã sã fie înmormântat dupã datinã, ºi ºtii asta.
Înapoiazã-mi-l!
- Mi-a ucis vãrul. - A crezut cã eºti tu.
Tu câþi veri ai ucis?
Câþi copii, pãrinþi, fraþi, soþi?
Câþi ai omorât, viteazule Ahile?
Þi-am cunoscut pãrintele.
A murit de timpuriu.
A avut norocul sã n-apuce sã-ºi vadã cum îi moare fiul.
Mi-ai luat totul.
Bãiatul meu cel mare
era urmaºul meu ºi apãrãtorul regatului.
Nu pot schimba lucrurile. A fost voinþa zeilor.
Îndeplineºte-mi aceastã rugãminte neînsemnatã!
Mi-am iubit bãiatul de când a deschis ochii...
ºi pânã în clipa când tu i-ai închis.
Lasã-mã sã-i spãl trupul!
Lasã-mã sã-i spun rugile!
Sã-i aºez monedele pe ochi, pentru vâslaºul ce-l va trece râul lumii de apoi.
Dacã te las sã pleci, sã-l iei de aici,
asta nu v-a schimba nimic.
Mâine, vom fi din nou duºmani.
ªi în noaptea asta, tot duºman îmi eºti.
Dar duºmanii trebuie sã se respecte.
Îþi admir curajul.
Urmeazã-mã afarã!
Ne vom revedea curând, frãþioare.
Fiul tãu a fost cel mai bun cu care am luptat.
În þara mea, funerariile þin 12 zile.
- ªi în þara mea, la fel. - Prinþul va fi onorat cum se cuvine.
Nici un grec nu va ataca Troia vreme de 12 zile.
Briseis?
Am crezut cã ai murit.
Eºti liberã.
Dacã þi-am pricinuit vreu rãu...
sã ºtii cã n-am vrut.
Du-te!
Nu te va împiedica nimeni. Îþi fãgãduiesc.
Vino, fata mea!
Eºti un rege mai mare, decât cel care conduce aceastã oaste.
Achile încheie un pact secret, iar eu trebuie sã-i cânt în strunã?
Ce-nseamnã asta?
Se înþelege cu regele duºman, ºi îi acordã 12 zile de pace.
Pace!
Prinþul lor e mort!
Oastea e fãrã cãpetenie. E vremea sã atacãm.
Chiar ºi fãrã Hector, n-avem cum sã le strãpungem zidurile.
Le voi face zidurile una cu pãmântul.
Ascultã, Zeus, de-aº pierde ºi 40000 de greci,
tot le voi dãrâma zidurile.
E frumoasã.
Pentru fiul meu, când mã voi întoarce acasã.
Bravo, Ulise!
Ai gãsit cum sã-i pofteascã mieii pe lupi la masã.
Iartã-mã, Eudor!
Nu trebuia sã te lovesc.
Toatã viaþã, mi-ai fost prieten credincios.
- N-am sã te mai dezamãgesc. - Nu m-ai dezamãgit.
Adunã oamenii ºi întorceþi-vã acasã.
Nu vii cu noi?
Trebuie sã iau parte la propria mea bãtãlie.
Îngãduie-mi sã te însoþesc.
Nu. Nu aveþi de ce sã luaþi parte la asta.
E o noapte frumoasã.
Du-te, Eudor! E ultima mea poruncã.
A fost o mare cinste sã lupt alãturi de tine, stãpâne.
12 ZILE MAI TÂRZIU - Deschideþi porþile!
Aici...
Ciumã.
Nu te apropia, Mãria Ta!
S-a fãcut vrerea zeilor.
Au profanat Templul lui Apolo, ºi Apolo le-a profanat trupurile.
Au crezut cã pot cuceri cetatea într-o singurã zi.
Acum, priveºte-i!
Au fugit peste Marea Egee.
Ce-o fi asta?
O ofrandã adusã lui Poseidon.
I l-au oferit grecii ca sã se poatã întoarce acasã cu bine.
E un dar.
Ar trebui sã-l ducem la Templul lui Poseidon.
Eu zic sã-i dãm foc.
Sã-i dãm foc? Prinþe, e un dar de la zei.
Tatã... arde-l!
Priveºte-i!
De parcã prinþul lor n-ar fi murit niciodatã.
Acum, tu eºti prinþul.
Fã ca fratele tãu sã fie mândru de tine!
Unde este Briseis?
- Unde? - Nu ºtiu...
Te rog... Am un fiu.
Atunci, scoate-l afarã din Troia.
Briseis.
Paris!
- Andromaca! - Sunt aici.
- Elena, plecãm. - Încotro?
Ai sã vezi. Grãbeºte-te!
Repede. Sã ne grãbim. Acum!
Briseis.
Ahile.
Ardeþi Troia!
E departe. Repede!
- Eu rãmân. - Nu.
Tata n-ar fi pãrãsit niciodatã cetatea. Nu pot sã-l pãrãsesc.
Cetatea este distrusã. O ard pânã la temelii.
Vini!
- Cum te cheamã? - Enea.
- ªtii sã mânuieºti spada? - Da.
Spada Troiei.
Cât timp rãmâne în mâinile unui troian,
neamul nostru nu va pieri.
Apãrã-i, Enea! Gãseºte-le un nou cãmin!
- Aºa voi face. - Repede.
Am cãutat-o pe Briseis, dar nu era în camera ei.
O gãsesc eu.
- Rãmân cu tine. - Du-te!
- Te rog, nu mã pãrãsi. - Cum m-ai iubi, dacã fug acum.
- Te rog. - Vom fi din nou împreunã.
Pe lumea asta sau pe cealaltã, vom fi împreunã.
Du-te!
La porþi!
Oºteni ai Troiei, sunteþi rãzboinici.
E o cinste sã vã fiu conducãtor.
Prinþe, vâslaºul ne aºteaptã.
Sã ne mai aºtepte puþin.
Paris, ajutã-mã!
Pe aici.
N-aveþi onoare?
Rugile nu-ºi mai au rostul, prinþesã.
Era sã pierd rãzboiul din pricina idilei tale.
Vei fi sclava mea, la Micene.
O preoteasã troianã care sã-mi frece podelele,
iar noaptea...
Ridicã-te!
Þine-o!
Vino cu mine!
Nu.
Nu, te rog.
Paris.
E bine.
N-am nimic.
Mi-ai dãruit o umbrã de pace, în vreme de rãzboi.
Vino, Briseis!
Trebuie.
Troia este distrusã.
Du-te!
- Trebuie sã plecãm! - Nu.
ªtiu o cale de ieºire.
Totul este bine.
Du-te!
Vino, Briseis!
Aflã-þi liniºtea... fratele meu!
povestea vieþii mele,
alãturi de giganþi.
bãtute de vântul iernii.
pieri pe veci.
pe vremea lui Hector,
îmblânzitorul de cai.
Sau sã se spunã
cã am trãit
pe vremea lui Ahile.