Suokaa anteeksi.
Eiköhän mennä nukkumaan.
En ole kukaan erikoinen, ihan tavallinen mies vain.
Olen elänyt tavallista elämää.
Minulle ei ole pystytetty patsaita ja nimeni unohdetaan pian.
Mutta yhdessä asiassa olen onnistunut mitä parhaiten.
Näyttää hyvältä. - Ja tuntuu.
Olen rakastanut toista koko sydämelläni. Se on riittänyt.
Miten menee, Harry? - Minun ei anneta kuolla.
Kaikkea ei voi saada.
Tänään on tärkeä päivä. - Sanot samoin joka päivä.
Ulkona on kaunis sää. Mennään kävelylle.
En usko. - Sinun pitää käydä ulkona.
Raitis ilma tekee sinulle hyvää. - Hei.
Nyt on huono päivä. Hän ei taida jaksaa.
Duke tuli lukemaan sinulle. - Lukemaan?
Enpä tiedä. - Pidät hänestä, hän on oikein hauska.
No niin, mihin me jäimmekään...?
Aivan niin, oli tivoli-ilta.
"Noah oli siellä ystäviensä, Finin ja Saran kanssa."
He tapasivat siellä. Joulukuun 6. päivä, 1940.
Allie oli 17-vuotias.
Pikku mies voitti palkinnon. - Perhana! Tosi vitsikästä.
Iskin sitä täysillä. Peli oli järjestetty.
Hei, mikä sinun nimesi on?
Kuka tuo tyttö on? - Allie Hamilton.
Hän on täällä kesän. Isä on julmetun rikas.
Hei, Fin!
Voitin sinulle palkinnon. - Kiitos!
Allie, haluatko hattaraa? - Sopii.
Haluaisitko tanssia? - En.
Mikset? - En halua.
Hän on meidän kanssamme.
Allie, tuletko maailmanpyörään? - Mielelläni.
Noah Calhoun. Työskentelee sahalla Finin kanssa.
Hän oli melkein naamassani kiinni. - Huomasin. Tyypillistä Noahia.
Ihme, että hän tuli. Hän taitaa pitää sinusta.
Mitä sinä teet? - Tuo on kiellettyä!
Maksan kun tulen alas.
Olen Noah Calhoun. Hauska tavata.
Kuka tuo on? - Noah Calhoun.
Lähde treffeille. - Poistu.
Vain kaksi ihmistä per kori. - Hyvä on.
Tule alas tai tapat itsesi! - Noah, lopeta!
Lähdetkö treffeille? - Mitä?
En. - Et?
Hän vastasi jo.
Mikset? - Koska en halua.
Et jätä minulle vaihtoehtoa. - Voi taivas.
Lopeta pelleily!
Pidä kiinni. - Kysyn vielä kerran.
Lähdetkö ulos kanssani vai et?
Otteeni lipsuu. - Pidä kiinni, hölmö.
Kun Allie suostuu. - Tee se.
Lähden treffeille. - Oletko tosissasi?
Haluan oikeasti. - Haluatko?
Sano se. - Haluan treffeille kanssasi!
Hyvä on, mennään treffeille. - Pidät itseäsi tosi fiksuna.
Tuo ei ollut hauskaa! - Minä hoidan tämän.
Mitä sinä teet? Älä tee tuota.
Et ole enää niin tärkeilevä. - Kostan vielä.
Ehkä, ehkä et.
Katsokaa tuota. Tuohan on se tivolin tyttö?
Muistatko minut? - Herra Alushousut?
Miten voisin unohtaa? - Halusin pyytää anteeksi.
Oli typerää kiivetä maailmanpyörään, mutta halusin olla lähelläsi.
Vedit minua puoleesi.
Mikä iskurepliikki! Kokeiletko sitä joka tyttöön?
En. - Niinkö? Näin sinut sen tytön kanssa.
Mitä teet tänä iltana? Tai huomenna tai viikonloppuna?
Miten niin? - Treffimme.
Mitkä treffit? - Sinä suostuit jo. Lupasit ja vannoit.
Muutin mieleni.
Kun joku lähestyy sinua kadulla, et tunne häntä.
Et tunne minua, mutta minä tunnen.
Kun näen jotain mistä pidän, minun on saatava se.
Olen hulluna siihen. - Mistä sinä puhut?
Sinusta.
Olet tosi hyvä.
Ymmärsit minut väärin. - Olet aivan loistava. Hyvin vaikuttavaa.
En ole yleensä tällainen. - Kyllä olet.
Osaan olla hauska, hiljainen -
fiksu, taikauskoinen, rohkea.
Osaan tanssia. Voin olla mitä haluat.
Kerro minulle mitä haluat ja olen sitä.
Olet tyhmä.
Voin olla sitä.
Eihän treffeistä haittaakaan ole? - Enpä oikein tiedä.
Miten saan mielesi muuttumaan? - Keksit varmaan jotain.
Tuleeko hän varmasti? - Rauhoitu. Hän tulee myöhäisnäytökseen.
Mikä yhteensattuma!
Hän on täällä! Muistat varmaan Noahin? - Kyllä.
Hauska tavata taas. - Samoin.
Näytät hyvältä. - Kiitos.
Todella hyvältä.
Sinäkin näytät ja minä myös. Mennään jo. Elokuva alkaa kohta.
Tule tänne, Li'I Abner. - Et saa minua kiinni!
Saan sinut vielä kiinni. - Olen nopeampi kuin sinä!
Ei, ei. - Saan sinut vielä.
Täältä tulen!
Nappasit minut reilusti.
Mitä elokuvassa tapahtui?
Ole hyvä. - Kiitos.
Mitä te teette? - Kävelläänkö?
Me kävelemme. - Rakastatteko toisianne?
Te rakastatte toisianne. - Olkaa kiltisti.
Näkemiin.
Tuo oli hauskaa.
En ole käynyt elokuvissa aikoihin. - Ihan oikeasti?
Viimeksi pikkulapsena. - Mitä?
Minulla on kiireitä ja vähän vapaa-aikaa.
Kiireitä?
Minulla on tiukka aikataulu. Päiväni ovat tarkkaan suunnitellut.
Aamiainen, matematiikkaa, latinaa, lounas -
tennis- ja tanssitunti, ranskaa, pianotunti -
ja päivällinen, minkä jälkeen olen perheeni kanssa.
Sen jälkeen luen.
Kuulostaa menestysreseptiltä. - Se on.
Me haemme kaikkiin yliopistoihin.
Haluamme joko Radcliffeen tai Sarah Lawrenceen.
Ketkä me? Sanoit, että te haluatte.
Isä ja äiti. Päätämme kaikesta yhdessä.
Kaikesta? - Emme ihan kaikesta, mutta tärkeistä asioista.
Mutta sinä päätät kaikesta muusta itse?
Älä ole törkeä. - Anteeksi.
Halusin vain tietää miten pidät hauskaa. - Mitä tarkoitat?
Sinä teet kaiken tuon, koska sinun on pakko?
Milloin teet sitä mitä haluat?
Kerroin juuri.
Enpä tiedä. Tämä on yllättävää.
Miksi? - Koska luulin sinua aina...
Miksi?
Vapaaksi. - Mitä?
Minä olen vapaa. - Et vaikuta siltä.
Kyllä olen.
Haluan näyttää sinulle jotain. - Mitä sinä teet?
Jäät vielä auton alle. - Jaa minkä?
Kävin täällä usein isäni kanssa katsomassa valojen vaihtumista.
Vihreästä punaiseen ja sitten keltaiseen.
Voisit kokeilla, jos uskaltaisit.
Ei. - Mikset?
Koska... Nousisit jo. - Se onkin sinun ongelmasi.
Et tee sitä mitä haluat.
Entä jos auto tulee? - Me kuolemme.
Rauhoitu. Sinun pitää oppia luottamaan.
Maalaaminen.
Kysyit mistä pidän. - Mitä?
Pidän maalaamisesta. - Niinkö?
Yleensä ajatukset vain juoksevat päässäni.
Mutta pensseli kädessäni maailma hiljenee.
Pois kadulta!
Oletko kunnossa?
Miksi naurat?
Tuo oli hauskaa.
Haluatko tanssia kanssani? - Totta kai.
Nytkö ja täällä?
Keskellä katua ei pitäisi tanssia. - "...ei pitäisi tanssia."
Meillä ei ole musiikkia. - Tehdään se itse.
Olet surkea laulaja. - Tiedän sen.
Mutta pidän tästä laulusta.
Etelän kesät eivät välitä nuoresta rakkaudesta.
Epäilysten vaivaamina Noah ja Allie silti vaikuttivat -
kulkevan kohti yhteistä elämää välittämättä seurauksista.
He rakastuivat? - Kyllä.
Hyvä. Pidän näistä tarinoista.
Sen illan jälkeen he viettivät joka hetken yhdessä.
Pian he olivat erottamattomia.
Tuo on kiva.
Kivasti tehty.
"Kauniita hetkiä, kuulaita tunteita."
"Kutsun niitä luokseni ja nautin niistä."
"Oikeat runot ovat pelkkiä kuvia."
"Runot öisille hetkille ja kaltaisilleni miehille."
"Tämä ujo tuntematon runo on aina mukanani."
Ei hullummin Whitmanilta. Meillä on vieraita.
Anteeksi, en halunnut häiritä.
Älä pyytele anteeksi, tule lähemmäksi.
Puutavaran tuoksu jo tympiikin.
Allison Hamilton. - Hauska tavata.
Hauska tavata, herra Calhoun.
Olenko minä vanha tai jotain? Kutsu Frankiksi.
Istu alas.
Hän on nätti, Noah. Nätimpi kuin väitit.
Niinkö? - Ei, älä kuuntele häntä.
Mikä tuo on? - Toin sinulle jotain.
Näytä minulle. Teitkö sinä tämän?
Se on kaunis. Sehän on perhanan maalaus.
Tiedän mihin ripustan sen. Kiitos.
Runo oli kaunis. Kenen se oli?
Whitmanin.
Lapsena Noah änkytti pahasti.
Se on totta. - En tiennytkään.
Ihan vähän vaan.
En silti ymmärtänyt sanaakaan. Pyysin lukemaan runoja ääneen.
Kuulosti kamalalta, mutta änkytys parani.
Se oli hyvä idea. - Sitä minäkin.
Uskomatonta...
Suosin Tennysonia, Noah taas pitää jostain syystä Whitmanista.
Haluaisitko aamiaista? - Aamiaista?
Kello on 22. - Mitä väliä? Lättyjä voi syödä koska vaan.
Haluatko aamiaista? - Toki.
Se oli epätodennäköinen romanssi. Maalaispoika ja kaupunkilaistyttö.
Tytöllä oli kaikki edessään, pojalla ei ollut pennin pyörylää.
Noah, tule.
Katso meitä.
Mitä me teemme? - Olisinko ollut lintu toisessa elämässä?
Mitä tarkoitat? - Uudelleensyntymistä.
En tiedä. - Minä luulen niin.
Sano, että olen lintu. - Enkä.
Älä. - Olen lintu.
Lopeta. Etkä ole. - Sano se!
Olet lintu.
Sano, että olet lintu.
Jos sinä olet, niin minäkin olen.
Lasken kolmeen. - Hyppää kolmosella. Oletko valmis?
Yksi, kaksi...
Kolme! - En voi.
Hyppää. Nyt heti! Anteeksi.
Hyppää, muru. Minä pyydän. - En voi.
Hyppää!
Yksi, kaksi, kolme!
En ymmärrä mitä sanot!
He olivat harvoin samaa mieltä. Itse asiassa he tappelivat aina.
He haastoivat toisensa joka päivä.
Mutta eroistaan huolimatta heitä yhdisti yksi tärkeä asia.
He olivat hulluina toisiinsa.
Minun pitää mennä. - Ei.
Allie. - Isä!
En nähnyt sinua.
Pelästytit minut.
Olet ystävystynyt tuon pojan kanssa.
Kyllä.
Tuo se nuori mies sunnuntaina tänne. Haluan tavata hänet.
Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Voi pojat.
Poika sanoo ettei ymmärrä.
Isä sanoo, että olemme miljonäärejä, mutta asumme huorien kanssa.
Piispa kertoi sen.
Olivier, siirrä viinikarahvi pois. Mieheni on juonut liikaa.
Mitä teet työksesi? - Olen sahalla Finin kanssa.
Rouhin runkoja ja poistan kaarnaa.
Kuinka mukavaa. - Kiitos.
Sopiiko kysyä paljonko ansaitset? - Paljonko rahaa?
Noin 40 senttiä tunti.
En tarvitse paljoa. Säästän suurimman osan.
Eiköhän syödä. - Näyttää herkulliselta.
Te olette viettäneet paljon aikaa yhdessä.
Pidätte toisistanne paljon.
Se alkaa olla aika vakavaa? - Kyllä, rouva.
Kesä on pian ohi. Mitä aiotte tehdä?
Charlestoniin ei ole pitkä matka.
Mutta Allie menee Sarah Lawrenceen. Eikö hän kertonut?
Ei kertonut.
Kuulin vasta. Tarkoitus oli kertoa.
Sarah Lawrence on New Yorkissa.
En tiennytkään sitä.
Anne, tämä keskustelu ei sovi ruokapöytään.
Anna lasten pitää hauskaa, älä kuulustele. - Suljen suuni nyt.
Tiedän toisenkin vitsin nunnasta ja piispasta.
Lähden, jos kerrot vitsin.
Tuo lapsi on liian villi asemaansa nähden.
Se on vain kesäromanssi. - Ongelmia siitä seuraa.
Onko se Allie?
Haluatko lähteä jonnekin? - Hyvä on.
Odota täällä.
Allie!
Tule.
Varo rappusta.
Pysy siinä. Älä avaa silmiäsi.
Windsorin plantaasi.
Se rakennettiin 1772.
Huhujen mukaan Francis Marion kosi vaimoaan portaiden luona.
Varo, ne ovat rikki.
Tämä paikka on valtava. - Valtava paskaloukko.
Sitä se on, mutta ostan sen joku päivä ja remontoin sen.
Se tarvitsee vain uuden lattian, seinät ja katon.
Siinäkö kaikki? - Viemärit ja sähköt.
Ja huonekalut. - Aivan niin.
Ja se on lähellä jokea. Voin tehdä ladosta verstaani.
Entä minä? Eikö mielipiteelläni ole väliä?
Haluatko vaikuttaa tähän? - Kyllä.
Mitä sinä haluat? - Valkoisen talon sinisine ikkunaluukkuineen.
Huoneen joen suuntaan, jotta voin maalata.
Entä muuta? - Ison kuistin, joka kiertää koko talon.
Voimme juoda teetä siellä ja katsoa auringonlaskua.
Hyvä on.
Lupaatko? - Lupaan.
Hyvä.
Minne menet? - Tänne.
En voi soittaa, jos teet noin.
Rakastele kanssani.
Noah? - Niin?
Pyysin sinua rakastelemaan kanssani, mutta sinun...
Sinun pitää opastaa minua.
Oletko kunnossa? Satutinko? - Et.
Ajatukset pyörii päässäni koko ajan.
Unohda koko juttu.
Mitä sinä ajattelet juuri nyt? Tällä hetkellä?
Tiesitkö tämän tapahtuvan, kun toit minut tänne? - En.
Etkö ajatellut sitä?
Totta kai ajattelin. - Niinkö? Mitä ajattelit?
Minä puhun liikaa. Pidän suuni kiinni.
Olen hipihiljaa.
Onko kaikki kunnossa? - Kyllä.
En ymmärrä miksi olet hiljainen. Eikö sinulla ole mitään sanottavaa?
Minä olen ihan sekaisin, mutta sinulla ei ole huolen häivää?
Anteeksi.
Halusin tämän olevan täydellistä, mutten osaa olla hiljaa.
Rakastan sinua.
Tiesitkö sen?
Minäkin rakastan sinua.
Sinun ei tarvitse, jos et halua.
Ei, minä haluan kyllä.
Fin, mene pois! - Anteeksi, mutta Allien vanhemmat ovat suunniltaan.
Poliisit etsivät.
Lähetit poliisit perääni?
Kello on kaksi yöllä. - Onneksi olet kunnossa. Missä olit?
Herra Hamilton, minä olen syypää. - Soisitko meille hetkisen?
Haluaisin puhua tyttäreni kanssa. Yksin, nuori neiti.
Kiitos kaikesta, komisario. - Eipä kestä, John.
Mene kotiin, on myöhä.
Se ei ollut Allien syytä. Unohdin ajankulun.
Istu alas.
Anteeksi, isä.
Onko hän raiskaaja? - Ei.
Ette saa enää tavata.
Hän pelehtii pojan kanssa keskellä yötä. Sen pitää loppua!
Kulutin 17 vuotta elämästäni ja annoin kaiken tyttärelleni.
Kesäromanssi ei saa tuhota sitä.
Joko sydän murtuu tai hän tulee raskaaksi.
Hän on mukava poika, mutta...
Mutta mitä? Kerro. - Hän on roskasakkia, eikä sovi sinulle!
Roskasakkia?
Älä koske minuun!
Ette saa tavata. Se on viimeinen sanani.
Eikä ole! - Kyllä on.
Et voi määräillä ketä rakastan. Isä, rakastan häntä.
Rakastan häntä. - Hän ei sovi sinulle.
Rakastan häntä. - Olet 17, et tiedä mitään rakkaudesta.
Ja sinäkö tiedät? Et katso isään niin kuin minä katson Noahiin.
Ette kosketa tai naura tai leiki. Sinä et tiedä mitään rakkaudesta.
Oletko lähdössä?
Olen pahoillani. En tiedä mitä sanoa, tuo oli todella noloa.
Ei se mitään. - Kylläpäs.
Minä menen. - En halua, että menet.
Minun pitää ajatella asioita. - Kuten mitä?
Puhu minulle. Puhu!
Mistä muka? Olet lähdössä pois!
Sinä lähdet ja minä jään tänne.
Olen iloinen puolestasi, mutta sinulla on paljon tekemistä.
Sinulla on suuri tulevaisuus. - Älä sano noin.
Minulla ei ole tarjota hienoja asioita...
Niin ei vaan käy. Se ei ole todennäköistä.
En lähde opiskelemaan. Jään tänne.
Ei. Juuri tuota tarkoitan. - Tule mukaani.
New Yorkiin? - Niin.
Mitä minä tekisin siellä?
Olisit kanssani?
Niin.
Enpä tiedä.
Eihän sitä tänään tarvitse päättää. Katsotaan kesän jälkeen.
Haluatko erota? - Katsotaan miltä tuntuu myöhemmin.
Haluatko sinä erota?
En usko tämän toimivan.
Ymmärrän...
Älä tee tätä. Et ole tosissasi.
Jos kerran haluat erota, miksi odottaa kesän loppuun?
Tee se nyt saman tien!
Mitä sinä teet? - Tee se!
Tee se nyt heti! Lopeta!
Hyvä on, minä teen sen. Se on ohi! Kuuletko?
Älä koske minuun. Vihaan sinua!
Minä menen. - Mene vaan. Häivy!
Odota. Emmehän me oikeasti eroa?
Mehän vain tappelemme. Huomennahan kaikki on taas hyvin?
Noah lähti? - Kyllä.
Allie oli varmaan musertunut. - Niin olikin.
Noah yritti vain tehdä oikein.
Hänen olisi pitänyt kehottaa vanhempia painumaan helvettiin.
Olet oikeassa, niin olisikin.
Seuraavana aamuna Allien elämä oli täysin muuttunut.
Mitä on tekeillä? - Palaamme kotiin.
Meidän piti lähteä viikon päästä. - Pukeudu ja tule aamiaiselle.
Willow pakkaa tavarasi. - Teen sen mielelläni, Allie-neiti.
Älä koske niihin. Minä en lähde.
Kyllä lähdet. - Enkä lähde.
Sinä lähdet, halusit tai et.
Vaikka Aaronin pitäisi kantaa sinut koko matkan, sinä lähdet.
Aikaa on lounaaseen saakka.
Missä Noah on? - Viemässä kuormaa.
Mitä nyt? - Me lähdemme pois.
Lähdette? Milloin? - Nyt heti. Tänään.
Kerro Noahille yksi asia. Sano, että rakastan häntä -
ja olen pahoillani tapahtuneesta.
Valvoin hänen kanssaan koko yön. Hän oli aivan murtunut.
Se on ohi. Älä tee siitä vaikeampaa. - Ei se ole ohi!
Me vain tappelimme, puhuimme sivu suumme, mutta se ei ole ohi.
Kyllä on. Anna sen olla.
Minä tulen, äiti!
Noah ymmärtää. Se on vaikeaa, mutta hän ymmärtää.
Kesä päättyi, on aika palata kotiin. Hän kirjoittaa jos haluaa tai ei.
Kunhan kerrot, että rakastan häntä. - Kerron hänelle.
Hyvästi, Fin.
Kesäromanssit päättyvät monista eri syistä.
Mutta kaikilla niillä on yksi yhteinen tekijä:
Ne ovat tähdenlentoja.
Upea valonäytös taivaissa.
Häivähdys ikuisuutta, ja ne katoavat hetkessä.
Noah oli epätoivoinen.
Hän kirjoitti Allielle ja pyysi anteeksi heidän eroaan.
Noah kertoi rakastavansa häntä ja haluavansa nähdä hänet.
Jos Allie vastaisi hänelle, hän tulisi minne vaan.
Hän kirjoitti kirjeen päivässä vuoden ajan. 365 kirjettä -
mutta niihin ei vastattu.
Fred, sainko postia? - Valitan.
Kiitos.
Vuoden hiljaisuuden jälkeen Noah päätti aloittaa uuden elämän.
Hän kirjoitti jäähyväiskirjeen -
ja hän sekä Fin pakkasivat tavaransa ja muuttivat Atlantaan.
Noah, kuuntele tätä!
Yhdysvallat on julistanut sodan...
...Yhdysvaltain perustuslakia kaikkia vihollisia vastaan.
Noah ja Fin värväytyivät yhdessä.
Jahdattuaan Rommelia kaksi vuotta Afrikassa -
heidät siirrettiin 3. armeijakuntaan Eurooppaan.
Fin!
Onko väitteeni ristiriitainen? Hyvä on, se on.
3. opiskeluvuotenaan Allie ryhtyi sairaala-apulaiseksi.
Jokainen osaston rikkinäinen mies muistutti häntä Noahista.
Taijoltakin joka taisteli hänen vierellään viidakossa tai lumessa.
Nostan sinut pystyyn. Oletko valmis?
Lasken tämän jalan alas.
Oletko kunnossa?
Voisinko kysyä jotain, neiti?
Huomasin ettei teillä ole sormusta.
Ajattelin tässä suostuisitteko lähtemään ulos.
Anteeksi? - Treffeille.
Ennen kuin kieltäydytte -
voin kertoa olevani erinomainen tanssija -
ja aikomukseni ovat täysin epäkunnioitettavat.
Hyvä on, Casanova.
Parannu ensin ja puhutaan sitten treffeistä.
Katsokaa tuota miestä.
Hän on ihana.
Mitä hän tekee täällä? Hän tuijottaa sinua.
Neiti?
Minä olen parantunut.
Miten olisi ne treffit?
Allie yllättyi kuinka nopeasti rakastui Lon Hammondiin.
Lon oli komea, älykäs, hauska, sivistynytja hurmaava.
Hän oli vanhaa etelävaltiolaista sukua ja oli satumaisen varakas.
Minne te menette? - Nähdään myöhemmin.
Olen miettinyt miksi meidän ei pitäisi mennä naimisiin. - No, miksi?
Aluksi en keksinyt mitään syytä, mutta sitten välähti. Vanhempasi.
Vanhempani? - Isäsi ja äitisi. Aivan niin.
Ongelmana on, että he rakastavat minua. He haluavat minut vävyksi.
Olen varakas etelävaltiolainen ja minulla on hyvä työ.
Olen erinomainen tanssija ja hyvin fiksu. Näytän hyvältä.
Mikä on ongelma sitten? - Jos menemme naimisiin...
Kuuntele tarkkaan. Jos menemme naimisiin -
sinä häviät elinikäisen taistelusi heitä vastaan.
Mitä me teemme? - En tiedä.
Hei, bändi, miten menee?
Laulakaa te!
Allie, sinun pitää naida minut. Sinun on pakko. - Niinkö?
Silloin vanhempasi tietävät sinun surevan ettet voi pettää heitä.
Olet tainnut unohtaa yhden asian. - Niin minkä?
Sinun pitää saada heidän lupansa ensin.
Olet yliarvioinut heidän tunteensa sinua kohtaan.
En oikein usko. - Miten niin?
Koska kysyin heiltä jo ja he suostuivat. - Mitä?
Vielä yksi asia.
Rakastan sinua. Tulisitko vaimokseni?
Vitsailen paljon, mutta olen hulluna sinuun.
Tekisit minusta maailman onnellisimman miehen.
Kyllä!
Minne sinä menet?
Voi hyvä luoja. Äiti!
Lopettakaa soitto.
Tiedoksi kaikille: Menen naimisiin tuon neidon kanssa.
Allie suostui koko sydämestään, muttei ymmärtänyt -
miksi sillä hetkellä hän näki mielessään Noahin kasvot.
Hyvä nähdä sinua.
Ethän vuoda verta? Onko kaikki hyvin? - Kyllä.
Rakastan sinua.
Minulla on jotain näytettävää.
Mitä on tekeillä? Mitä tämä on?
Ole hyvä. Myin taloni.
Myit? - Pitää muuttaa kuun lopussa.
Saat sen varmaan nyt.
Minkä? - Unelmatalosi. Windsorin plantaasin.
Älä sano mitään. Puhuin jo pankille, he antavat sinulle lainan.
Et voi myydä taloasi. - Tein sen jo.
Se on hyvä juttu. Tee se.
Hetkinen. Missä sinä asut?
Sinun luonasi tietenkin. Tarvitset apua remontissa.
Noah katsoi taloa, mutta näki vain yhden asian.
Allien.
Hän päätti toteuttaa elinikäisen unelmansa.
Hän rakentaisi talon uudestaan perustuksista alkaen.
Kun Noah meni Charlestoniin hyväksyttämään piirustukset -
kohtalo astui peliin mitä suloisimmalla tavalla.
Pysäytä bussi! - Voin pysäyttää vasta asemalla.
Pysäytä, ole kiltti! - Ymmärrätkö puhetta?
Matkustajat pääsevät pois vasta asemalla. Istu.
Nähtyään Allien jokin Noahin sisällä napsahti.
Jos hän vain remontoisi talonsa, jossa he olivat olleet sinä yönä -
Allie palaisi hänen luokseen.
Jotkut kutsuivat sitä rakkaudeksi, toiset taasjoksikin muuksi.
Itse asiassa Noah oli tullut hieman hulluksi.
On aika syödä. Lounas tarjoillaan aurinkohuoneessa.
Meloni on aika hyvää. Maistoin sitä.
Näkivätkö Noah ja Allie toisiaan enää?
Ethän halua kuulla loppua vielä? Tarinan parhaat osat ovat tulossa.
Mihin jäimmekään?
Kun Noahin isä kuoli marraskuussa hänellä oli vain talo jäljellä.
Lopulta hän sai sen valmiiksi.
Hän katsoi saavutustaan tarkkaan, ryyppäsi kunnolla 10 päivää -
harkitsi vakavasti sen polttamista, mutta päätti pistää sen myyntiin.
Tarjoan tämän verran.
Kiinnostuneita oli monia, mutta Noah keksi aina syyn olla myymättä.
Joko tarjous oli liian matala taijos hintapyyntöön vastattiin -
hän halusikin siitä enemmän.
Se maksaa paljon, mutta otan sen.
50000 dollaria.
Se ylittää hintapyyntöni. - Aivan. Reippaastikin.
Noah sanoi liikaa tarjonneelle miehelle -
ettei kukaan järkevä tekisi niin eikä hän haluaisi hullua taloonsa.
Hän purki turhautumiaan joella joka aamu.
Ja iltaisin hänen yksinäisyyttään helpottamassa oli Martha Shaw.
Hän oli sotaleski, joka asui naapurikylässä.
Mennäänkö ulos huomenna? - Minulla on töitä.
Voisimme mennä joelle. - Ehkä ensi viikolla.
Mennäänkö ajelulle? - Ei.
Minä vain kysyin.
Mitä sinä haluat?
Mitä tarkoitat?
Minulta.
Joskus kun puhut minulle, et edes näe minua.
Nainen tietää milloin mies näkee jonkun toisen.
Sinähän tiedät, että haluan antaa sinulle kaiken haluamasi.
Mutta en voi, koska ne kaikki ovat mennyttä.
Tuhoutuneita.
Ymmärrätkö?
Onko huntu liikaa? - Olet täydellinen!
Näytät upealta.
Lon sekoaa, kun näkee sinut.
Hän ei voi irrottaa silmiään sinusta, eikä käsiään.
Näitkö päivän lehden? Sen mukaan hääsi ovat kauden huipentuma.
Näistä tulee upeimmat juhlat ikinä!
Äitisi osaa juonia.
Kuvernöörikin tulee. - Parasta olisi.
Voi pojat.
Paljonko Savannah on? - 82.
Entä Memphis? 89, hyvä.
Sir, teille on vieras.
En tiennyt tulostasi, kulta. - Anteeksi, olisi pitänyt soittaa.
Ei sinun tarvitse.
Voisitteko poistua hetkeksi? - Kyllä, sir. Allie-neiti.
Mitä asiaa sinulla oli?
En maalaa enää. Tein sitä ennen koko ajan.
Pidin siitä todella paljon. - En tiennytkään.
Maalaa sitten. - Teenkin sen.
Minä aloitan sen. - Hyvä.
Onko kaikki kunnossa?
Minun pitää päästä pois.
Hoitaa muutamia asioita ja miettiä juttuja.
Pitäisikö minun olla huolissani? - En usko.
Todella vakuuttavaa.
Oletko varmasti kunnossa? Hyvä on, mene sitten.
Tee mitä sinun täytyy.
Hermoilu ennen häitä on ihan ymmärrettävää.
En ole tullut katumapäälle.
Rakastan sinua.
Palaan Seabrookista parin päivän kuluttua.
Aivan, Seabrookista.
Hei.
Näin kuvan sinusta ja talostasi lehdessä.
Halusin nähdä oletko kunnossa.
En ollut lähettyvillä tai mitään. Minä vain...
Oletko kunnossa?
Hyvä.
Olen hölmö. Ei olisi pitänyt tulla.
Haluatko tulla sisään? - Hyvä on.
Tarina on hyvä. - Hyvä, että pidät siitä.
Olet tainnut kuulla sen aiemminkin. - Kyllä.
Useammankin kerran? - Tohtori pyysi luokseen.
Minut? Nytkö? - Hänet.
Mutta tarina on kesken.
Luen lisää sen jälkeen. Se ei kestäne kauan.
Älä mene minnekään. Palaan pian.
Odotellessa voisit soittaa pianoa. Pidät siitä. - Pidänkö?
En osaa yhtään kappaleita. - Osaat lukea nuotteja.
Ihanko totta?
Kuka olette? - Tri Barnwell, yksi uusista lääkäreistä.
Emme ole tavanneet, halusin tutkia teidät.
Teillä on ollut kaksi sydänkohtausta puolentoista vuoden aikana.
Ne olivat pieniä vain.
Komplikaatioita? - Voin hyvin.
Hengittäkää syvään.
Vielä kerran.
Hengittäkää syvään.
Vielä kerran.
Vieläkö otatte lääkkeenne?
Kaksi kertaa päivässä. - Hyvä, hyvä.
Voitte laittaa paitanne päälle.
Luette kuulemma neiti Hamiltonille. - Auttaakseni häntä muistamaan.
Ettekö usko sen auttavan? - En.
Hän muistaa. Luen hänelle ja hän muistaa.
Ei aina, mutta joskus.
Mutta dementia on peruuttamaton. Se on rappeuttava.
Sen uhrit eivät koskaan toivu. - Niin minulle on toistettu.
Kunhan ette toivo liikoja. - Kiitos, mutta tiedätte miten sanotaan.
Jumala jatkaa siitä mihin tiede päättyy.
Unohdin kääntää sivua hänelle. Oliko tässä kaikki?
He kai käänsivät sivua. - Ei, hän soittaa muistista.
Hänen nimensä on Lon Hammond Jr. - Hammondin puuvillayhtiöstä?
Kyllä. - Vanhempasi varmaan rakastavat häntä.
Hän on hyvä mies. Pitäisit hänestä.
Rakastatko häntä? - Kyllä. Hyvin paljon.
Se siitä sitten. Hän vie sinut vihille ja me olemme ystäviä.
Eikö niin? - Kyllä.
Onko sinulla nälkä? Jäätkö päivälliselle?
Minulla on huono viinapää. Joudut vielä kantamaan minut.
Juo hitaasti. En halua käyttää sinua hyväkseni. - Et uskaltaisi.
Olen naimisissa. - Et vielä.
Mitä?
Miksi tuijotat minua?
Tuli muistoja mieleen.
Tästä huoneesta.
Täälläkö me...?
Tämäkö on se huone?
Olen täynnä. - Samoin.
"Sormesi huumaavat minut, hengityksesi on kuin kastetta."
"Sydämesi syke rauhoittaa minut."
"Tunnen suloisen lämmön leviävän kehooni."
Olihan se totta?
Sinä ja minä?
Siitä on niin kauan, olimme lapsia.
Mutta rakastimmehan me toisiamme oikeasti?
Minun pitäisi mennä.
Näkemiin.
Voisitko tulla huomenaamulla? Haluaisin näyttää sinulle jotain.
Minä pyydän. - Hyvä on.
Allie palasi hänen elämäänsä äkillisesti kuin salama -
joka iski hänen sydämeensä.
Noah valvoi koko yön miettien paljonko häneen sattuisi -
jos hän menettäisi Allien toistamiseen.
Kunpa tietäisin miten tarina päättyy.
Lapset ovat täällä. - Lapset?
Hänen lapsensa.
Sopiiko? - Tapaisin heidät mielelläni.
Antakaa hali. - Hei, isä.
Hei, olen Allie. - Mary Allen.
Hauska tavata. - Hei. Olen. Maggie.
Mitä kuuluu, Maggie?
Hei, kulta. - Olen Davanee.
Miten kaunis nimi. - Kiitos.
Kuinka söpöä. Kiitos.
Kuka hän on? - Edmond.
Hei, Edmond.
Taidan mennä iltapäivänokosilleni.
Lähdetään, kultaseni.
Luen sinulle lisää myöhemmin. - Kiitos.
Oli hauska tavata teidät kaikki.
Hän näytti voivan hyvin. - Kyllä.
Tässä päivässä on jotain. Ehkä ihme koittaa tänään.
Isä, tule kotiin. Äiti ei tunne meitä.
Hän ei tunne sinua eikä ymmärrä.
Kaipaamme sinua. On hullua, että asut täällä.
Me autamme äidin kanssa. Vierailemme vuorotellen.
Kuulkaa nyt. Tuo nainen on minun rakkaani.
En jätä häntä.
Tämä on nyt kotini. Äitinne on minun kotini.
Haloo? - Hei.
Kuka siellä? - Lon. Ketä odotit?
En ketään... Minä vain yllätyin. Miten löysit minut?
Seabrookissa on vain yksi hotelli. Huolestuin, kun et soittanut.
Missä olet ollut? Oletko kunnossa?
Tunnen itseni hölmöksi, soitin monta kertaa.
Olen kunnossa. - Onko mitään kerrottavaa?
Ei.
Hyvä on.
Lon, minä rakastan sinua. Soitan sinulle huomenna.
Hyvä on.
Hei.
Lähdetään jo, pian sataa.
Pidätkö siitä? - Se on upea.
Se on kuin unelma.
Haluatko ruokkia niitä? - Kyllä.
Mitä ne tekevät täällä?
En tiedä. Niiden pitäisi lentää Guatemalan salmeen.
Eivätkö ne jää tänne? - Ei.
Ne palaavat kotiinsa.
Sinä olet erilainen. - Mitä tarkoitat?
Näytät erilaiselta. - Niin sinäkin, mutta hyvällä tavalla.
Mutta olet silti samanlainen. - Niinkö?
Kyllä. Ja sinä todella teit sen.
Minkä? - Kaiken.
Talon.
Se oli kauniisti tehty.
Lupasin sen sinulle.
Mahtavaa.
Pitää mennä.
Mikset kirjoittanut minulle? Mikset?
Suhteemme ei ollut vielä ohi. Odotin sinua seitsemän vuotta.
Nyt on liian myöhäistä.
Kirjoitin sinulle 365 kirjettä.
Kirjoitin joka päivä vuoden ajan. - Kirjoitit?
Se ei ollut ohi. Se ei ole vieläkään ohi.
Ei voi olla totta.
Tätäkö olin paitsi monta vuotta?
Tehdään se uudestaan.
Herää.
Yrität tappaa minut, nainen.
Tarvitsen lepoa ja ruokaa, jotta saan voimani takaisin.
Mitä haluat?
Lettuja.
Ja pekonia.
Sekä kanaa.
Hän on se oikea?
Voinko tavata hänet?
Haluaisin tavata hänet. - Se ei ole hyvä idea.
Sinä olet siis Martha? Hei, olen Allie.
Olen kuullut paljon sinusta. - Samat sanat.
Tuletko sisään?
Oletko varma? - Kyllä. Noah sanoi olevansa nälkäinen.
Voisit keittää teetä.
Tule peremmälle.
Oli hauska tavata, Martha. - Samoin sinut.
Allie on todella mahtava. Ihan oikeasti.
Onneksi tulin käymään.
Olin unohtanut miltä se tuntuu.
Ensimmäistä kertaa Richardin kuoltua minulla on jotain mitä odottaa.
"Näytit niin kauniilta etten voinut herättää sinua."
"Palaan pian. P.S. Seuraa nuolia ja löydät yllätyksen."
Lon on matkalla tänne.
Isäsi kertoi hänelle Noahista. Et soittanut, joten hän päätti tulla.
No johan myrkyn lykkäsi.
Sinä, minä, Noah ja Lon. Kuin onnellinen iso perhe.
Kerro kirjeistä, äiti. Onko se totta? - Kyllä.
Näit minun itkevän itseni uneen monta kuukautta -
etkä sanonut mitään. Miten saatoit? - Anteeksi.
Anteeksi? Sinun takiasi elämäni on raunioina!
Kirjeiden vieminen oli väärin, mutta kanna sinäkin vastuusi.
Tulit tänne tietäen mitä teet. Tiesit näin käyvän.
Olenko nyt lutka? Olet uskomaton.
Pue päällesi, mennään ajelulle.
Miksi menisin minnekään kanssasi? - Tunnen sinut paremmin kuin luulet.
En halua sinun miettivän jonain päivänä olisitko valinnut toisin.
Mitä teemme täällä?
Näetkö tuon miehen tuolla?
Et ehkä usko, mutta 25 vuotta sitten -
hän oli todella komea.
Olimme umpirakastuneita.
Isoisäsi oli raivoissaan, joten me karkasimme.
Emme ehtineet kauas kun poliisi pysäytti meidät.
Mutta se oli silloin.
Joskus kun olen täälläpäin, pysähdyn katsomaan häntä.
Mietin miten erilaista elämäni olisi ollut.
Haluan sinun tietävän, että rakastan isääsi.
Tämä on tärkeää, piru vieköön.
Isäsi on ihana, hyvä mies, enkä ansaitse häntä.
Rakastan häntä oikeasti.
Tiedän sen.
Tämä on hyvin noloa. Olen typerä nainen.
Vollotan kuin pikkulapsi.
Hullua.
En edes tiedä kuka tuo on.
Voi pojat.
Siinä.
Toivottavasti teet oikean valinnan.
Oliko mielenkiintoinen aamu? - Kyllä.
Lon on kaupungissa.
Täälläkö?
Näimme hänen autonsa hotellilla.
Sait kirjeeni.
Vihdoinkin.
Mitä aiot tehdä, Al?
En tiedä.
Olemmeko taas siinä vaiheessa?
Olemmeko?
Entä parin viime päivän tapahtumat?
Se oli ihanaa, mutta täysin vastuutonta.
Sulhaseni odottaa minua. Hän musertuu tämän takia.
Rakastelit kanssani ja palaat miehesi luo?
Oliko se suunnitelmasi? Koe, jota en läpäissyt?
Annoin lupauksen hänelle.
Sillä ei ole enää väliä. - En tiedä sitä vielä.
Tässä ei ole kyse lupauksista tai sydämesi kuuntelemisesta -
vaan turvallisuudesta.
Mitä tarkoitat? - Rahaa! Hänellä on paljon rahaa.
Vihaan sinua, mäntti. - Minä vihaan sinua, jos lähdet.
Tajuatko mitä on tapahtunut? - En kai. Ymmärsin signaalisi väärin.
Niin varmaan.
Olet kyllästynyt ja tiedät sen. Tulit, koska sinulta puuttuu jotain.
Senkin ylimielinen kusipää!
Jäisit luokseni. - Sinun luoksesi? Miksi?
Me tappelemme jo nyt. - Sitä me teemme, tappelemme.
Sinä kutsut minua ylimieliseksi, minä sinua riivinraudaksi.
Mitä olet melkein koko ajan. En pelkää loukata tunteitasi.
Se kestää kaksi sekuntia ja olet taas riivinrauta.
Eli mitä? - Siitä ei tule helppoa.
Meidän pitää työstää sitä koko ajan. Olen valmis koska haluan sinut -
kokonaan itselleni ikuisiksi ajoiksi.
Voisitko tehdä yhden asian? Kuvittele miltä elämäsi näyttää.
30-40 vuoden päästä. Jos näet itsesi hänen kanssaan, mene!
Voin kestää menettää sinut taas, jos sinä sitä oikeasti haluat.
Mutta älä tee helpointa ratkaisua. - Helppoa? Johonkin sattuu kuitenkin.
Älä mieti mitä kaikki haluavat.
Mitä minä tai Lon tai vanhempasi haluavat. Mitä sinä haluat?
Mitä sinä haluat? - Ei se ole niin yksinkertaista.
Mitä sinä haluat?
Minun pitää mennä.
Rakas Allie. En saanut unta, koska tiedän sen olevan ohi.
En ole enää katkera, koska suhteemme oli aito.
Josjoskus tulevaisuudessa sattuisimme tapaamaan -
hymyilen sinulle ja muistelen puiden alla viettämäämme kesää -
kun opimme toisiltamme ja rakastuimme.
Paras rakkaus herättää sielun ja saa meidät haluamaan lisää -
joka saa sydämenne syttymään ja tuo rauhan mieliimme.
Sen sinä annoit minulle. Samaa toivoin antavani sinulle.
"Rakastan sinua. Nähdään, Noah."
Se oli kaunis tarina. - Niin onkin.
En tiedä miksi se saa minut surulliseksi.
Tiedän, että tunnet olevasi hukassa mutta älä pelkää.
Mikään ei koskaan katoa.
Keho voi olla rapistunut ja vanha, voimat hiipuneet -
mutta ne palaavat vielä.
Kirjoititko sinä sen? - En, vaan Walt Whitman.
Taisin tuntea hänet. - Niin taisitkin.
Mennäänkö sisään? Minulla on kylmä. - Hyvä on.
Kuka teki tämän? - Minä, yhdessä hoitajaystävieni kanssa.
En ole koskaan nähnyt mitään yhtä kaunista. - En minäkään.
Istutaanko pöytään?
Rypälemehua? - Kyllä, kiitos.
Monia pillereitä. Kuinka sairas olet?
Sairaudesta on tullut suhteellinen termi.
Ajattelen sitä enemmän yleisenä kulumisprosessina.
Sinun kunniaksesi.
Mitä tarinassa tapahtui? Kumman Allie valitsi?
Minulla on kolme vaihtoehtoa.
Voin ampua hänet.
Voin hakata hänet.
Tai jättää sinut.
Mikään niistä ei käy.
Joka vaihtoehto tarkoittaa, että menetän sinut.
Kaikesta huolimatta minä rakastan sinua.
Minäkin rakastan sinua.
Tarkoitin mitä sanoin kun annoin sormuksen. - Samoin. Minä vain...
Noahin kanssa olen täysin erilainen kuin sinun kanssasi.
Ensirakkauttaan ei voi unohtaa.
Rakastan sinua, Allie, mutta haluan sinut itselleni.
Minun ei pitäisi vakuutella morsiantani olemaan kanssani.
Sinun ei tarvitse. Tiedän, että minun kuuluu olla kanssani.
Ja he elivät onnellisina elämänsä loppuun saakka. - Ketkä?
Aivan niin.
Tietenkin.
Minä muistan nyt.
Me.
Tarina kertoi meistä. - Voi rakas. Kultaseni.
Rakkaani. - Noah.
Rakastan sinua, enkelini.
Mitä minulle tapahtui? - Ei mitään. Menit vain pois vähäksi aikaa.
Paljonko aikaa meillä on? - En ole varma.
Viimeksi se kesti viisi minuuttia.
Toin vanhan ystävän mukanani.
Miten lapset voivat? - Hyvin.
He kävivät täällä tänään. Pikku Noah ja Davaneekin.
He kasvavat niin nopeasti.
Voi pojat. Miten nopeasti aika meneekään.
Se suorastaan lentää. - Aivan niin.
Kerro lapsille, että rakastan heitä. - Totta kai.
Pyydä heiltä anteeksi.
Teen sen, kultaseni.
Muistatko sen kertomasi tarinan? - Kyllä.
Voisinko olla Allie tänään?
Sopisiko se? Arvaa mitä voisimme tehdä?
Voisimme mennä ajelulle.
Lähteä täältä ja mennä jonnekin.
En oikein usko. Ei tänään, kulta. - Miksei?
Miksi kutsuit minua kullaksi? En tunne sinua. Mitä on tekeillä?
Allie, rakastan sinua. Älä mene pois...
Ei!
Kuka olet? - Noah ja sinä olet Allie.
Mitä haluat? Mitä teet täällä? Älä tule lähelle!
Apua!
Rauhoitu, Allie. - Et sinä!
Auttakaa minua!
Mistä on kyse? - Paniikkikohtaus.
Rauhoitu, Allie.
Vilkaistaanpa. Hän on kunnossa.
Hengitä syvään, ei hätää.
"Elämämme tarina. Allison Hamilton Calhoun."
"Rakkaalleni Noahille. Lue tätä, niin palaan luoksesi."
Huomenta, herra Calhoun.
Kutsukaa tri von Pettit. Ei verenpainetta, ei pulssia.
Sydänkohtaus. Soittakaa kännyyni.
Puhuimme tästä. Ei hätää.
Tule, kultaseni.
Ei hätää. Tunnet herra Holmesin.
Herra Calhoun, tervetuloa takaisin.
Miten voitte? - Terve kuin pukki.
Minne olette menossa? - Kävelylle vain, en saa unta.
Teidän ei pitäisi, rikotte sääntöjä. - Tiedän sen.
Ette olleet menossa kävelylle, vaan neiti Allien luo.
Pääsin juuri sairaalasta ja kaipaan häntä.
Olen pahoillani, muttette voi nähdä häntä tänään.
Menkää takaisin huoneeseenne.
Minä taas menen alakertaan hakemaan kupin kahvia.
Minulla kestää jonkin aikaa, joten älkää tehkö mitään tyhmää.
Hei.
Hei, rakas.
Anteeksi, etten ole ollut lukemassa sinulle.
En tiennyt mitä tehdä. Pelkäsin ettet palaisi.
Minä palaan aina.
Mitä tapahtuu, kun en enää muista mitään?
Mitä sinä teet silloin?
Olen täällä. En ikinä jätä sinua.
Minun pitää kysyä jotain. - Mitä, rakkaani?
Luuletko -
että rakkautemme voi saada aikaan ihmeitä?
Kyllä.
Se tuo sinut takaisin luokseni joka kerta.
Luuletko, että rakkautemme voisi viedä meidät pois yhdessä?
Rakkautemme voi tehdä mitä vain haluamme.
Rakastan sinua.
Rakastan sinua, Allie.
Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Nähdään taas...