‫תומס רידל 1943 - 1880
‫מרי רידל 1943 - 1883 ‫טום רידל 1943 - 1905
‫הארי פוטר וגביע האש
‫ילדים ארורים.
‫נעשית בררני, זנב-תולע.
‫למיטב זיכרוני, פעם הסתפקת ‫במרזב הכי קרוב שישמש לך בית.
‫הייתכן שאתה מתחיל להתעייף ‫ממטלת הטיפול בי?
‫לא, לא. ‫לא, לורד וולדמורט.
‫רק התכוונתי...
‫שאולי ‫נעשה את זה בלי הנער.
‫לא, הנער הוא הכול!
‫אי אפשר לעשות את זה בלעדיו. ‫וזה ייעשה.
‫בדיוק כמו שאמרתי.
‫-לא אאכזב אותך, אדוני. ‫-יפה.
‫ראשית, אסוף את אנשינו.
‫קדימה, נשלח להם סימן.
‫נגיני אומרת לי ‫שהגנן המוגל הזקן...
‫עומד ממש מאחורי הדלת.
‫זוז הצידה, זנב-תולע, ‫כדי שאוכל לברך לשלום את אורחנו.
‫אבדה-קדברה!
‫הארי!
‫אתה בסדר?
‫הרמיוני. ‫חלום רע.
‫-מתי הגעת? ‫-כרגע. ואתה?
‫אתמול בערב.
‫תתעורר! ‫תתעורר, רונלד!
‫אוי, בחיי!
‫נו באמת, תתלבש.
‫ואל תחזור לישון.
‫קדימה, רון! אימא שלך ‫אומרת שארוחת-הבוקר מוכנה.
‫-רון, לאן אנחנו הולכים, בכלל? ‫-לא יודע.
‫-אבא. לאן אנחנו הולכים? ‫-אין לי שום מושג.
‫תעמוד בקצב!
‫ארתור!
‫הגיע הזמן, בן.
‫סליחה, איימוס. לחלק מאיתנו ‫היה קשה לצאת מהמיטות.
‫כולם, זה איימוס דיגורי. ‫הוא עובד איתי במשרד הקסמים.
‫והנער החסון הזה ‫הוא ודאי סדריק, נכון?
‫כן, אדוני.
‫זה מכאן.
‫חי זקנו של מרלין! ‫אתה ודאי הארי פוטר!
‫-כן, אדוני. ‫-נעים לי מאוד!
‫נעים להכיר גם אותך, אדוני.
‫כן, זה ממש שם.
‫-נזוז? ‫-כן.
‫לא כדאי לאחר.
‫קדימה. כמעט הגענו. ‫תתפסו עמדות נוחות.
‫למה כולם עומדים סביב ‫המגף הישן והמגעיל הזה?
‫-זה לא סתם מגף ישן ומגעיל. ‫-זה מפתח-מעבר.
‫זמן לזוז!
‫מה זה מפתח-מעבר?
‫-מוכנים? בספירת שלוש. אחת, שתיים... ‫-הארי!
‫שלוש!
‫לעזוב, ילדים!
‫-מה?! ‫-תעזבי!
‫זה ניקה לכם את האף, מה?
‫-בלגן גמור, כרגיל. ‫-תודה.
‫תראו מה זה!
‫ובכן, ילדים, ברוכים הבאים ‫לאליפות העולם בקווידיץ'!
‫הישארו ביחד! ‫אל תתעכבו, בנות!
‫תראי!
‫קדימה, אל תתעכבו, בנות!
‫בחיי!
‫איש איש לדרכו, אני חושב.
‫-להתראות במשחק. ‫-להתראות.
‫-סדריק. ‫-סדריק, בוא!
‫להתראות אחר-כך, סדריק.
‫אין כמו הבית.
‫מה?
‫-מעולה. ‫-ג'יני! תראי!
‫-בשביל אמבטיה. ‫-תראי!
‫בנות, תבחרו מיטות ‫ותפרקו מזוודות.
‫רון, צא מהמטבח. ‫כולנו רעבים.
‫-כן, צא מהמטבח, רון! ‫-תורידו רגליים מהשולחן!
‫תורידו רגליים מהשולחן!
‫אני מת על קסמים.
‫תוכניות אליפות העולם בקווידיץ'! ‫להשיג כאן!
‫אבא, באיזה גובה המקומות שלנו?
‫טוב, בוא נגדיר את זה כך:
‫אם יירד גשם...
‫אתה תדע לפני כולם.
‫אבא ואני יושבים בתא של השר,
‫בהזמנתו האישית של קורנליוס פאדג' ‫בכבודו ובעצמו.
‫אל תתפאר, דראקו.
‫עם האנשים האלה אין צורך בכך.
‫תיהנו, כן?
‫כל עוד אתם יכולים.
‫בואו תעלו. שבו במקומות. אמרתי ‫לכם ששווה לחכות למקומות האלה.
‫נו!
‫האירים! ‫הנה טרוי!
‫-ומאלט! ‫-ומוראן!
‫אירלנד! אירלנד! אירלנד!
‫בוקר אור
‫-והנה הבולגרים! ‫-יש!
‫מי זה?
‫אחותי, זה המחפש הכי טוב בעולם.
‫קרום! קרום! קרום!
‫קרום!
‫כן!
‫ערב טוב!
‫מתוקף תפקידי כשר הקסמים...
‫אני שמח מאוד...
‫לקדם בברכה כל אחד ואחד מכם...
‫למשחק הגמר ‫של אליפות העולם בקווידיץ' ה-422!
‫שהמשחק...
‫יתחיל!
‫קרום! קרום! קרום!
‫אין עוד מישהו כמו קרום.
‫-קרום? ‫-קרום-סתום?
‫הוא כמו ציפור, ‫איך שהוא רוכב על הרוח!
‫-הוא יותר מסתם ספורטאי. ‫-קרום סתום.
‫הוא אמן!
‫-נראה לי שאתה מאוהב, רון. ‫-תשתקי.
‫ויקטור, אני אוהב אותך
‫באמת ובתמים, ויקטור
‫כשאנו נפרדים, ‫לבי פועם רק למענך...
‫נשמע כאילו האירים ‫חוגגים את ניצחונם.
‫תפסיקו! די!
‫זה לא האירים.
‫אנחנו חייבים להסתלק מכאן. ‫עכשיו!
‫תסתלקו, אלה אוכלי-המוות!
‫כולם, לחזור למפתח-המעבר ‫ולהישאר ביחד.
‫פרד, ג'ורג'! ‫ג'יני באחריותכם.
‫לכי!
‫הארי!
‫-לא להתמהמה, כולכם! ‫-הארי!
‫הארי! הארי!
‫מורסמורדרה!
‫הארי!
‫-איפה אתה? ‫-הארי!
‫אנחנו מחפשים אותך בנרות!
‫חשבנו שאיבדנו אותך, חבר.
‫מה זה?
‫שתק!
‫עצרו!
‫זה הבן שלי!
‫-רון, הארי, הרמיוני, אתם בסדר? ‫-חזרנו לאסוף הארי.
‫מי מכם זימן את זה?
‫-קראוץ', אתה לא חושב באמת... ‫-בלי שקרים!
‫גילו אתכם בזירת הפשע!
‫-פשע? ‫-ברטי! הם רק ילדים.
‫איזה פשע?
‫זה האות האפל, הארי. ‫זה האות שלו.
‫וולדמורט.
‫האנשים ההם הלילה, במסיכות, ‫גם הם שלו, נכון?
‫-התומכים שלו? ‫-כן.
‫אוכלי-המוות.
‫-בואו אחריי. ‫-היה שם מישהו, קודם.
‫שם!
‫כולכם, בואו מכאן!
‫מישהו, הארי?
‫מי?
‫אני לא יודע.
‫לא ראיתי את פניו.
‫משהו מן העגלה?
‫אימה באליפות העולם בקווידיץ'
‫משהו מן העגלה?
‫משהו מן העגלה, חמודים?
‫חפיסת מסטיק דרובל...
‫ושרביט במבליק.
‫במחשבה שנייה, ‫רק את המסטיק.
‫-זה בסדר, אני אשלם. ‫-רק המסטיק. תודה.
‫שתי עוגיות דלעת, בבקשה.
‫תודה.
‫משהו מתוק בשבילך, חמוד?
‫לא, אני לא רעב. ‫תודה.
‫משהו מן העגלה?
‫זה נורא.
‫איך ייתכן שמשרד הקסמים ‫לא יודע מי זימן את זה?
‫לא הייתה אבטחה?
‫המון אבטחה, לדברי אבא.
‫זה מה שהדאיג אותם כל כך. ‫זה קרה ממש מתחת לאפם.
‫היא שוב כואבת, נכון? ‫הצלקת שלך?
‫אני בסדר גמור.
‫אתה יודע שסיריוס ‫ירצה לשמוע על זה...
‫על מה שראית באליפות העולם, ‫ועל החלום.
‫סיריוס בלק
‫הדוויג. זהו.
‫פנו את מסלול הנחיתה!
‫הרי לכם משהו ‫שלא רואים כל יום.
‫עכשיו שכולנו התמקמנו ועברנו מיון, ‫הייתי רוצה להכריז הכרזה.
‫לא זו בלבד שהטירה הזו ‫תהיה ביתכם השנה...
‫אלא שהיא תארח גם ‫כמה אורחים מיוחדים מאוד.
‫שכן הוגוורטס נבחר...
‫כן, במה העניין?
‫מה?
‫תגיד להם לחכות. ‫שיחכו.
‫אם כן, הוגוורטס נבחר ‫לארח אירוע אגדי:
‫את טורניר הקוסמים המשולש.
‫-לטובת מי מכם שאינם יודעים... ‫-אדיר!
‫טורניר הקוסמים המשולש ‫מפגיש את שלושת בתי-הספר לקוסמות...
‫לסדרה של תחרויות קסמים.
‫תלמיד אחד מכל בית-ספר ‫נבחר להתחרות.
‫כעת עליי להבהיר היטב:
‫אם תיבחרו, תעמדו לבד.
‫וסמכו עליי כשאומר...
‫שהתחרויות הללו לא נועדו ‫לבעלי לב חלש.
‫אבל ארחיב על כך מאוחר יותר. בינתיים, ‫הצטרפו אליי בברכת ברוכות הבאות...
‫לגברות המקסימות מן האקדמיה ‫לאמנויות הקסם בובטון...
‫ולמנהלת שלהן, מדאם מקסים.
‫אלוהים אדירים.
‫בחיי, איזו אישה גדולה.
‫וכעת, ידידינו מן הצפון.
‫קבלו-נא את ‫בני דורמשטרנג הגאים...
‫ואת מנהלם, איגור קרקרוף.
‫זה קרום!
‫בחיי, זה הוא!
‫ויקטור קרום!
‫אלבוס.
‫איגור.
‫פרופסור דמבלי-דור, ‫הסוסים שלי עשו דרך ארוכה.
‫-הם יזדקקו לטיפול. ‫-אל דאגה, מדאם מקסים.
‫שומר הקרקעות שלנו, האגריד, ‫בהחלט מסוגל לטפל בהם.
‫ידוע לך, מסייה אגריד...
‫שהם שותים אך ורק ויסקי משובח?
‫אידיוט!
‫שימו לב, בבקשה!
‫הייתי רוצה לומר כמה מלים.
‫תהילת-נצח.
‫זה מה שמצפה לתלמיד ‫שינצח בטורניר הקוסמים המשולש.
‫ואולם, כדי לעשות זאת, ‫יהיה על התלמיד לשרוד בשלוש משימות.
‫שלוש משימות מסוכנות ביותר.
‫מגניב!
‫מסיבה זו החליט משרד הקסמים ‫להטיל תקנה חדשה.
‫כדי להסביר את כל זה...
‫הבאנו את ראש המחלקה ‫לשיתוף פעולה בינלאומי בקסמים,
‫מר ברטמיוס קראוץ'.
‫שאני אמות! ‫זה עין-הזעם מודי.
‫-אלאסטור מודי? ההילאי? ‫-הילאי?
‫צייד קוסמי-אופל. הודות לו, ‫מחצית התאים באזקבן מלאים.
‫אבל אומרים שבימים אלה ‫הוא משוגע לגמרי.
‫-ידידי היקר, תודה לך שבאת. ‫-תקרה מטומטמת.
‫תודה לך.
‫מה הוא שותה שם, לדעתך?
‫לא יודע, ‫אבל לא נראה לי שזה מיץ-דלעת.
‫לאחר דיונים קפדניים...
‫הגיע משרד הקסמים למסקנה ‫שלמען ביטחונם...
‫לא יורשו תלמידים מתחת לגיל 17...
‫להציג את מועמדותם ‫לטורניר הקוסמים המשולש.
‫-ההחלטה הזו היא סופית. ‫-זיבולים!
‫זיבולים! ‫אתם לא יודעים מה אתם עושים!
‫-שקט! ‫-זה לא משמח אותם.
‫גביע האש.
‫מי שיבקש להציג ‫את מועמדותו לטורניר...
‫צריך רק לרשום את שמו ‫על פיסת קלף...
‫ולזרוק אותה ללהבה ‫עד לשעה הזו ביום חמישי בערב.
‫אל תעשו זאת בקלות-דעת.
‫אם תיבחרו, אין דרך חזרה.
‫מרגע זה ואילך, ‫החל טורניר הקוסמים המשולש.
‫אלאסטור מודי.
‫הילאי-בדימוס...
‫עובד מרדן במשרד הקסמים...
‫והמורה החדש שלכם ‫להגנה מפני כוחות האופל.
‫אני כאן מפני שדמבלדור ביקש ממני. ‫סוף סיפור, זה הכול.
‫יש שאלות?
‫בכל הנוגע לכוחות האופל,
‫אני מאמין בגישה מעשית.
‫אבל ראשית, מי מכם יכול לומר לי ‫מהו מספר הקללות שאין עליהן מחילה?
‫-שלוש, המורה. ‫-והן נקראות כך כי...
‫כי אין עליהן מחילה. ‫השימוש בכל אחת מהן...
‫יזכה אותך בכרטיס בכיוון אחד ‫לאזקבן. נכון.
‫משרד הקסמים סבור שאתם ‫צעירים מכדי לראות מה עושות הקללות.
‫אני חולק עליו! ‫עליכם לדעת מפני מה אתם מתגוננים!
‫עליכם להיות מוכנים.
‫כדאי שתמצא מקום אחר ‫בשביל המסטיק שלך...
‫ולא תדביק אותו בתחתית ‫השולחן שלך, מר פינגן!
‫לא ייאמן! ‫לזקן יש עיניים בגב!
‫והוא שומע גם מקצה הכיתה!
‫ובכן, איזו קללה נראה ראשונה?
‫-ויזלי! ‫-כן?
‫קום!
‫תן לנו קללה.
‫טוב, אבא שלי סיפר לי ‫על קללה אחת.
‫קללת אימפריוס.
‫כן, לא מפתיע שאבא שלך ‫מכיר את הקללה הזו.
‫היא עשתה למשרד הקסמים ‫הרבה מאוד צרות, לפני כמה שנים.
‫אולי זה יראה לך מדוע.
‫שלום!
‫יפהפייה שלי.
‫אנגורג'יו.
‫אימפריו!
‫אל תדאגו. ‫היא לגמרי לא מזיקה.
‫אם היא תנשוך אתכם...
‫היא קטלנית.
‫מה אתם צוחקים?
‫רדי ממני!
‫היא מוכשרת, נכון?
‫מה אתם רוצים שאפקוד עליה כעת? ‫שתקפוץ מהחלון?
‫שתטביע את עצמה?
‫עשרות מכשפות וקוסמים טענו...
‫שהם פעלו לפי מצוות ‫אתם-יודעים-מי...
‫כשהם בהשפעת קללת אימפריוס.
‫אבל הנה הבעיה:
‫איך קובעים מי משקר?
‫עוד אחת. ‫עוד אחת.
‫קום, קום. ‫קדימה.
‫לונגבוטום, נכון?
‫קום.
‫שמעתי מפרופסור ספראוט ‫שיש לך כישרון לתורת הצמחים.
‫יש אחת...
‫קללת קרושיאטוס.
‫נכון, נכון מאוד. ‫בוא, בוא.
‫קללה ממש לא-נעימה.
‫קללת העינוי.
‫קרושיו!
‫די כבר! אתה לא רואה ‫שזה כואב לו? די!
‫אולי תוכלי לומר לנו מה היא ‫הקללה האחרונה שאין עליה מחילה?
‫לא?
‫אבדה-קדברה!
‫הקללה ההורגת.
‫ידוע רק על אדם אחד ‫ששרד את הקללה הזו...
‫והוא יושב בחדר הזה.
‫הוא מבריק, נכון?
‫מטורף לגמרי, כמובן, ‫וזה ממש מבעית, לשבת איתו באותו חדר,
‫אבל הוא ממש היה שם, אתם יודעים? ‫הוא הביט לרשע ישר בעיניים.
‫יש סיבה מדוע אין מחילה ‫על הקללות האלה.
‫לבצע אותן בכיתת-לימוד... ‫כלומר, ראיתם את הפנים של נוויל?
‫נוויל?
‫בחור?
‫אתה בסדר?
‫בוא איתי. נשתה ספל תה. ‫אני רוצה להראות לך משהו.
‫אנחנו מאחרים!
‫קדימה, סדריק. שים אותו בפנים!
‫תהילת-נצח. ‫מגניב, לא?
‫בעוד שלוש שנים, ‫כשנהיה מספיק מבוגרים בשביל להיבחר.
‫עדיף אתה, ולא אני.
‫כן!
‫תודה, תודה.
‫-נו, חברים, עשינו את זה. ‫-רק הבוקר רקחנו אותו.
‫זה לא יעבוד.
‫-באמת? ‫-ולמה לא, גריינג'ר?
‫אתם רואים את זה? ‫זה קו-גיל.
‫דמבלדור עצמו צייר אותו.
‫אז מה?
‫לא ייתכן שתצליחו לרמות ‫גאון כמו דמבלדור...
‫עם תכסיס מטומטם ועלוב ‫כמו שיקוי מבגר.
‫-לכן זה כל כך מבריק. ‫-כי זה כל כך מטומטם ועלוב.
‫-מוכן, פרד? ‫-מוכן, ג'ורג'.
‫לחיים.
‫-כן! ‫-כן!
‫כן!
‫מוכן?
‫כן!
‫-אתה אמרת! ‫-אתה אמרת!
‫-מה יש, אתה רוצה להחטיף לי? ‫-רד ממני, או שאעקור לך את האוזניים!
‫-אתה מצחיק אותי. ‫-הנה! קדימה!
‫מכות! מכות! מכות!
‫אנחנו מ"הדור הישן", נכון?
‫כן, יש לך בעיה עם זה?
‫נא לשבת. ‫בבקשה.
‫וכעת, לרגע שלו חיכיתם כולכם...
‫בחירת המתחרים.
‫המתחרה מטעם דורמשטרנג ‫הוא ויקטור קרום.
‫המתחרה מטעם בובטון...
‫היא פלר דלאקור.
‫המתחרה מטעם הוגוורטס, ‫סדריק דיגורי!
‫מצוין! ‫כעת יש לנו את שלושת המתחרים שלנו.
‫אבל בסופו של דבר, ‫רק אחד ייכנס להיסטוריה.
‫רק אחד יניף אל-על ‫את גביע האלופים הזה,
‫את גביע הניצחון:
‫גביע טורניר הקוסמים המשולש!
‫קוסם
‫הארי פוטר.
‫הארי פוטר?
‫לא. לא.
‫הארי פוטר!
‫גש, הארי.
‫הארי, למען האל!
‫הוא רמאי!
‫הוא בכלל עוד לא בן 17!
‫-זו טעות! ‫-צרפתיה שכמותך.
‫-זו קנוניה! ‫-שקט! אני לא מצליח לחשוב!
‫-קנוניה! ‫-אני מוחה.
‫-הארי. ‫-אני מוחה!
‫הארי, האם הכנסת את שמך ‫לגביע האש?
‫-לא, אדוני. ‫-האם ביקשת מאחד הבוגרים...
‫-לעשות זאת בשבילך? ‫-לא, אדוני.
‫-אתה בטוח לגמרי? ‫-כן. כן, אדוני.
‫-ברור שהוא משקר! ‫-מה פתאום משקר!
‫גביע האש הוא חפץ בעל כוחות-קסם ‫חזקים במיוחד.
‫נדרש לחש-קונפונדוס חזק במיוחד ‫כדי לבלבל אותו.
‫כישורי-קסמים שהם מעבר ‫ליכולת של שנה רביעית.
‫נראה שהשקעת בזה מחשבה רבה, ‫עין-הזעם.
‫פעם היה זה תפקידי ‫לחשוב כמו קוסמי-האופל, קרקרוף.
‫-אולי אתה זוכר. ‫-זה לא עוזר, אלאסטור.
‫אשאיר את ההחלטה בידיך, ‫ברטי.
‫החוקים הם מוחלטים.
‫גביע האש מהווה חוזה קסמים מחייב.
‫למר פוטר אין ברירה.
‫החל מהערב...
‫הוא מתחרה ‫בטורניר הקוסמים המשולש.
‫זה לא יכול להימשך, אלבוס.
‫קודם האות האפל. ‫עכשיו זה?
‫מה את מציעה, מינרווה?
‫לשים לזה סוף.
‫אל תיתן לפוטר להתחרות.
‫שמעת את ברטי. ‫החוקים ברורים.
‫לעזאזל ברטי והחוקים שלו.
‫וממתי אתה נכון להיענות ‫למשרד הקסמים?
‫אדוני המנהל, גם לי קשה להאמין ‫שמדובר כאן בצירוף-מקרים בלבד.
‫ואולם, אם נרצה לגלות את משמעותם ‫האמיתית של האירועים הללו...
‫אולי מוטב, בינתיים,
‫לתת להם להתגלגל.
‫מה? ‫לא לעשות כלום?
‫להציע אותו כפיתיון?
‫פוטר הוא נער, ‫לא גוש בשר.
‫אני מסכים. ‫עם סוורוס.
‫אלאסטור, שים עין על הארי, ‫בסדר?
‫-בסדר. ‫-אבל שלא יידע על כך.
‫גם כך הוא ודאי מספיק לחוץ...
‫ביודעו מה מצפה לו.
‫מצד שני, כך גם כולנו.
‫הארי פוטר
‫איך עשית את זה?
‫לא חשוב. ‫זה לא משנה.
‫היית יכול לספר לחבר הכי טוב שלך.
‫-לספר לך מה? ‫-אתה יודע טוב מאוד מה.
‫לא ביקשתי שזה יקרה, רון.
‫בסדר?
‫-זו מחשבה מטומטמת. ‫-כן, זה אני.
‫רון ויזלי, ‫החבר המטומטם של הארי פוטר.
‫לא הכנסתי את שמי לגביע.
‫אני לא רוצה תהילת-נצח! ‫אני רק רוצה להיות...
‫תראה, אני לא יודע מה קרה הערב,
‫ואני לא יודע מדוע.
‫זה פשוט קרה.
‫בסדר?
‫לך לעזאזל.
‫איזו רביעייה כריזמטית!
‫שלום.
‫אני ריטה סקיטר.
‫אני כתבת של "הנביא היומי".
‫אבל אתם יודעים את זה, כמובן, נכון? ‫אתכם אנחנו עוד לא מכירים.
‫אתם החדשות העסיסיות.
‫אילו מוזרויות אורבות ‫מאחורי הלחיים הוורודות הללו?
‫אילו תעלומות מסתתרות ‫מאחורי השרירים האלה?
‫האם טמון אומץ-לב ‫מתחת לתלתלים הללו?
‫בקיצור, מה גורם לאלוף לתקתק?
‫הטור שלי, "אני, עצמי, ואנוכי" רוצה ‫לדעת. שלא לדבר על קוראיי הלהוטים.
‫אז למי מתחשק לחלוק משהו?
‫נתחיל בצעיר ביותר? ‫נפלא.
‫כאן חמים ונעים.
‫זה ארון מטאטאים.
‫אז אתה בטח מרגיש כמו בבית.
‫לא אכפת לך אם אשתמש ‫בעט-צטט-אותך, נכון?
‫לא.
‫אז ספר לי, הארי.
‫הנה אתה, ילד בן 12 בקושי...
‫אני בן 14. ‫סליחה.
‫שעומד להתחרות ‫נגד שלושה תלמידים...
‫שהם לא רק בשלים בהרבה ממך ‫מבחינה רגשית...
‫אלא שהם גם שולטים בכישופים ‫שלא היית מנסה להשתמש בהם...
‫בחלומותיך הפרועים ביותר.
‫אתה מודאג?
‫אני לא יודע. ‫לא ממש חשבתי על זה.
‫פשוט התעלם מן העט.
‫אבל כמובן, אתה אינך ‫ילד רגיל בן 12, נכון?
‫-14. ‫-הסיפור שלך הוא אגדה חיה.
‫האם אתה סבור שהטראומה ‫של העבר...
‫גרמה לך להיות להוט כל כך ‫להגיש מועמדות לטורניר מסוכן כל כך?
‫לא, לא הגשתי מועמדות.
‫מובן שלא.
‫כולם אוהבים מורדים, הארי.
‫מחק את המשפט האחרון.
‫אגב ההורים שלך, אילו הם היו בחיים,
‫איך הם היו מרגישים, לדעתך?
‫גאים? ‫או מודאגים...
‫מכך שהתנהגותך מוכיחה ‫צורך פתולוגי בתשומת-לב במקרה הטוב,
‫ומשאלת-מוות פסיכוטית ‫במקרה הרע?
‫רגע, העיניים שלי לא "נוצצות ‫באורן של רוחות מן העבר"!
‫הארי. ‫לא יכולתי להסתכן בשליחת הדוויג.
‫מאז אליפות העולם, משרד הקסמים ‫מיירט יותר ויותר ינשופים...
‫וקל מדי לזהותה.
‫אנו חייבים לדבר, הארי. ‫פנים אל פנים.
‫פגוש אותי במועדון של גריפינדור ‫בשעה 1, בליל השבת הקרובה.
‫וודא שאתה לבד.
‫סיריוס.
‫נ.ב.:
‫הציפור הזו נושכת.
‫סיריוס?
‫טרגדיה בגיל העשרה: הארי פוטר ‫וגביע טורניר הקוסמים המשולש
‫טורניר הקוסמים המשולש ‫נבחרו המתחרים
‫הארי פוטר בן ה-12...
‫מתחרה בטורניר הקוסמים המשולש ‫בנסיבות מחשידות.
‫עיניו נוצצות באורן של רוחות מן העבר...
‫ובקושי הוא עוצר את דמעותיו...
‫סיריוס. ‫איך..?
‫אין לי הרבה זמן, הארי, ‫אז אגש ישר לעניין.
‫האם הכנסת את שמך לגביע האש, ‫או לא?
‫לא!
‫הייתי מוכרח לשאול.
‫כעת ספר לי על החלום שלך. ‫הזכרת את זנב-תולע ואת וולדמורט.
‫אבל מי היה האדם השלישי בחדר?
‫-אני לא יודע. ‫-לא שמעת שם?
‫לא.
‫וולדמורט הטיל עליו משימה. ‫משהו חשוב.
‫ומה הדבר?
‫הוא רצה...
‫אותי.
‫אני לא יודע למה. אבל הוא רצה ‫להשתמש באיש הזה כדי להשיג אותי.
‫אבל, כלומר, ‫זה היה רק חלום, נכון?
‫כן.
‫זה רק חלום.
‫הבט, הארי.
‫אוכלי-המוות באליפות העולם ‫ושמך שעלה מגביע האש...
‫אלה אינם צירופי-מקרים בלבד. ‫הוגוורטס כבר אינו מקום בטוח.
‫מה אתה מנסה לומר?
‫אני אומר שהשדים נמצאים בין החומות. ‫איגור קרקרוף?
‫הוא היה אוכל-מוות. ואף אחד, ‫אף אחד לא מפסיק להיות אוכל-מוות.
‫ויש את ברטי קראוץ'. ‫לב מאבן.
‫הוא שלח את בנו לאזקבן.
‫אתה חושב שאחד מהם ‫הכניס את שמי לגביע האש?
‫אין לי מושג מי הכניס את שמך ‫לגביע האש...
‫אבל מי שעשה זאת אינו חבר שלך. ‫אנשים מתים בטורניר הזה.
‫-אני לא מוכן לזה, סיריוס. ‫-אין לך ברירה.
‫-מישהו בא. ‫-דאג שחבריך יהיו קרובים אליך.
‫-עם מי אתה מדבר? ‫-מה?
‫-מי אמר שאני מדבר עם מישהו? ‫-שמעתי קולות.
‫אולי אתה מדמיין דברים. ‫זו לא תהיה הפעם הראשונה.
‫אתה בטח רק מתאמן ‫לקראת הריאיון הבא שלך.
‫מדהים.
‫-מדהים! ‫-נוויל! שוב אתה עושה את זה.
‫נכון, סליחה.
‫"צמחי מים קסומים באגמים ‫של הרי סקוטלנד"?
‫מודי נתן לי אותו. ‫ביום שבו שתינו יחד תה.
‫זה כבר עבר יותר מדי אנשים.
‫למה שלא תיגש ותדבר איתו בעצמך?
‫רון, זו הבעיה שלך, לא שלי.
‫תזכיר לי מה רצית שאגיד לו?
‫לכי.
‫רונלד רוצה שאגיד לך ‫ששיימוס אמר לו...
‫שדין שמע מפרוואטי ‫שהאגריד מחפש אותך.
‫באמת?
‫מה?
‫-אתה בטוח שלא תעשה את זה? ‫-קדימה.
‫דין שמע מפרוואטי ש...
‫בבקשה, אל תכריח אותי ‫לחזור על זה שוב.
‫האגריד מחפש אותך.
‫-טוב, את יכולה להגיד לרונלד... ‫-אני לא ינשוף!
‫הבאת את הגלימה של אביך, ‫כמו שביקשתי ממך?
‫כן, הבאתי את הגלימה. ‫האגריד, לאן אנחנו הולכים?
‫תחייה ותראה.
‫עכשיו שים לב, זה חשוב.
‫מה הסיפור עם הפרח?
‫האגריד, הסתרקת?
‫למען האמת, כן.
‫כדאי גם לך לנסות את זה ‫מדי פעם.
‫אגריד?
‫הגלימה! ‫תלבש את הגלימה!
‫-ערב טוב לך, אולימפ. ‫-הו, אגריד.
‫חשבתי אולי שלא תבוא. ‫חשבתי אולי...
‫ששכחת אותי.
‫איך אוכל לשכוח אותך, אולימפ!
‫מה רצית להראות לי?
‫כשדיברנו קודם, נשמעת כל כך...
‫משולהב.
‫את תשמחי שבאת. תאמיני לי.
‫אפשר להתקרב קצת?
‫דרקונים?
‫זו המשימה הראשונה?
‫-אתה צוחק! ‫-נו באמת, הארי.
‫אלה יצורים שרבים ‫אינם מבינים אותם כהלכה.
‫בחיי!
‫אף שאני מודה...
‫שהזנבקרנית ההיא ‫די מפחידה.
‫רון המסכן כמעט התעלף ‫רק מלראות אותה.
‫-רון היה פה? ‫-בטח.
‫אחיו צ'רלי ‫עזר להביא אותו מרומניה.
‫מה, רון לא סיפר לך?
‫לא.
‫הוא לא אמר לי מלה.
‫סדריק דיגורי
‫פוטר מסריח
‫-פוטר, אתה רמאי. ‫-פוטר, אתה מסריח.
‫-בהצלחה, פוטר. ‫-פוטר מסריח!
‫-סדריק המלך. ‫-תודה.
‫התג מוצא חן בעיניך?
‫סליחה.
‫הארי.
‫קרא את התג, פוטר!
‫אפשר להחליף איתך מלה?
‫-בסדר. ‫-אתה מסריח, פוטר!
‫-פוטר מצחין!
‫דרקונים. ‫זו המשימה הראשונה.
‫-יש להם דרקון לכל אחד מאיתנו. ‫-בוא כבר, סד!
‫אתה רציני?
‫ופלר וקרום, גם הם...?
‫-כן. ‫-בוא כבר, סד, עזוב אותו.
‫-בסדר. ‫-הוא לא שווה את המאמץ.
‫-קרא את התגים, פוטר! ‫-תקשיב. בנוגע לתגים...
‫-ביקשתי מהם לא לענוד אותם, אבל... ‫-אל תדאג.
‫זה לא שאני מנסה לפוצץ דברים.
‫זה פשוט קורה לי די הרבה.
‫אבל אתה חייב להודות ‫שאש היא דבר מרתק מאוד.
‫אתה אידיוט ממש מגעיל, ‫יודע את זה?
‫-נראה לך? ‫-אני יודע.
‫עוד משהו?
‫-כן. תתרחק ממני. ‫-בסדר.
‫-הנה פוטר. ‫-למה אתה כל כך לחוץ, פוטר?
‫אבא שלי ואני התערבנו.
‫אני חושב שלא תחזיק מעמד ‫אפילו עשר דקות בטורניר הזה.
‫הוא לא מסכים איתי. ‫הוא חושב שלא תחזיק מעמד חמש דקות.
‫לא מזיז לי מה ‫אבא שלך חושב, מאלפוי.
‫הוא מרושע ואכזרי. ‫ואתה סתם מעורר-רחמים.
‫-מעורר-רחמים? ‫-לא בא בחשבון, ילדון!
‫אני אלמד אותך להטיל על מישהו קללה ‫כשהוא מפנה אליך את הגב!
‫אתה סתם חלאה! ‫מסריח, פחדן, נבזי...
‫פרופסור מודי!
‫-מה אתה עושה? ‫-מלמד.
‫-זה תלמיד? ‫-טכנית, זו נמייה.
‫עמוד! אל תזוז! ‫אל תזוז!
‫-אבא שלי ישמע על זה! ‫-זה איום?
‫-פרופסור מודי! ‫-זה איום?
‫פרופסור!
‫אני יכול לספר לך דברים על אביך ‫שיסלסלו את שיערך השמנוני, ילדון!
‫-אלאסטור! ‫-זה לא נגמר כאן!
‫לעולם איננו מענישים תלמידים ‫באמצעות שינויי-צורה!
‫פרופסור דמבלדור ודאי אמר לך.
‫-יכול להיות שהוא הזכיר משהו כזה. ‫-מוטב שתזכור זאת.
‫להתפזר!
‫אתה. ‫בוא איתי.
‫זה ראי-אויבים.
‫הוא מאפשר לי לשים עין ‫על האויבים שלי.
‫אם אני יכול לראות להם את הלבן ‫של העיניים, הם עומדים ממש מאחוריי.
‫אפילו לא אטרח לספר לך ‫מה נמצא שם בפנים.
‫לא היית מאמין לי.
‫כעת...
‫מה אתה מתכוון לעשות ‫בנוגע לדרקון שלך?
‫טוב, חשבתי שאני...
‫שב.
‫הקשב לי, פוטר.
‫החבר שלך דיגורי?
‫בגילך הוא ידע להפוך משרוקית לשעון ‫שיודע לזמר לך מה השעה.
‫מיס דלאקור?
‫היא נסיכה-פייה בערך כמוני.
‫באשר לקרום, ‫אולי הראש שלו מלא בקש...
‫אבל לא כך ראשו של קרקרוף.
‫תהיה להם אסטרטגיה.
‫ואתה יכול להיות בטוח שהיא ‫תסתמך על הצדדים החזקים של קרום.
‫קדימה, פוטר!
‫מה הם הצדדים החזקים שלך?
‫אני לא יודע.
‫טוב, אני די טוב בתעופה. ‫אני עף די טוב. אבל אני...
‫-יותר מ"די טוב", ממה ששמעתי. ‫-אבל אסור לי להביא מטאטא.
‫מותר לך להביא שרביט.
‫הימורים! ‫מי רוצה להמר!
‫הימורים! ‫כאן מתקבלים הימורים!
‫בואו בהמוניכם! ‫מי רוצה להמר על מרחץ-הדמים של היום?
‫החכמים יהמרו על הישרדותו של קרום! ‫מי רוצה להמר?
‫כן, אדוני?
‫1-10 לפלר. בבקשה. ‫תודה רבה לך.
‫שימו לב, בבקשה.
‫זה יום גדול לכולנו.
‫כל אחת משלושת המשימות ‫עלולה לטמון בחובה סכנה גדולה.
‫נא הישארו תמיד במקומותיכם.
‫כך תיחשפו פחות לסכנה.
‫-הארי? זה אתה? ‫-כן.
‫אני בטוח שכולנו מאחלים...
‫איך אתה מרגיש? בסדר?
‫הכי חשוב זה הריכוז. ‫אחר-כך צריך רק...
‫להילחם עם דרקון.
‫אהבת-נעורים.
‫כמה...
‫מרטיט.
‫אם הכול ילך שלא כשורה היום...
‫שניכם אולי אפילו ‫תגיעו לעמוד הראשון.
‫אין לך מה לחפש כאן.
‫האוהל הזה נועד למתחרים...
‫ולחברים.
‫לא חשוב. ‫אנחנו קיבלנו את מה שרצינו.
‫שלום לכם, מתחרים. ‫התקבצו סביבי, בבקשה.
‫ובכן, חיכיתם, תהיתם ‫וסוף סוף הגיע הרגע הגדול.
‫רגע שרק ארבעתכם ‫יכולים להעריכו כראוי.
‫מה את עושה כאן, ‫מיס גריינג'ר?
‫סליחה, אני הולכת.
‫ברטי, השק.
‫מתחרים, צרו מעגל סביבי.
‫מיס דלאקור, כאן. ‫מר קרום.
‫ומר פוטר. ‫זהו. כעת...
‫מיס דלאקור, בבקשה.
‫הוולשית הירוקה.
‫מר קרום.
‫הסינית האדומה.
‫השוודית קצרת-החוטם.
‫-וזה משאיר... ‫-את הזנבקרנית.
‫-מה אמרת? ‫-שום דבר.
‫את הזנבקרנית ההונגרית.
‫אלה מייצגים ארבעה דרקונים ‫אמיתיים מאוד...
‫שלכל אחד מהם ‫ניתנה ביצת-זהב להגן עליה.
‫המטרה שלכם פשוטה:
‫להשיג את הביצה.
‫את זאת אתם חייבים לעשות, ‫שכן כל ביצה מכילה רמז...
‫שבלעדיו לא יהיה לכם סיכוי ‫להמשיך למשימה הבאה.
‫יש שאלות?
‫טוב ויפה. ‫בהצלחה, מתחרים.
‫מר דיגורי, לקול התותח, ‫תוכל...
‫דיגורי! דיגורי! דיגורי!
‫שלושה מן המתחרים שלנו ‫התמודדו עם הדרקונים שלהם.
‫ולכן הם יוכלו להמשיך ‫למשימה הבאה.
‫וכעת למתחרה הרביעי והאחרון שלנו!
‫הארי! הארי! הארי!
‫השרביט שלך, הארי! ‫השרביט שלך!
‫אציו אש-המחץ!
‫-יש! ‫-יש!
‫אוי, אלוהים.
‫-יש! ‫-כל הכבוד, דרקון!
‫יש! יש!
‫-כן, הארי. ‫-ידעתי שלא תמות. אולי שתאבד רגל.
‫-או יד. ‫-אבל להתפגר לגמרי?
‫בחיים לא!
‫שקט!
‫קדימה, הארי. ‫מהו הרמז?
‫-מי רוצה שאפתח אותה? ‫-כן!
‫-רוצים שאפתח אותה? ‫-כן!
‫מה זה היה, לעזאזל?
‫בסדר, כולם! ‫חזרה לסריגה שלכם.
‫זה הולך להיות מספיק לא-נעים ‫גם בלי שכל החטטנים יאזינו.
‫החלטתי שאתה צריך להיות מטורף לגמרי ‫כדי להכניס את השם שלך לגביע האש.
‫קלטת, מה? ‫לקח לך מספיק זמן.
‫לא הייתי היחיד ‫שחשב שעשית את זה.
‫כולם אמרו את זה מאחורי הגב שלך.
‫נפלא. ‫עכשיו אני מרגיש הרבה יותר טוב.
‫-לפחות הזהרתי אותך בקשר לדרקונים. ‫-האגריד הזהיר אותי.
‫לא, לא. זה אני.
‫לא, מה, אתה לא זוכר? ‫אמרתי להרמיוני להגיד לך...
‫ששיימוס אמר לי שפרוואטי ‫אמרה לדין שהאגריד מחפש אותך.
‫שיימוס מעולם לא אמר לי כלום, ‫אז בעצם זה הייתי אני.
‫חשבתי שהעניינים בינינו יסתדרו, ‫אתה יודע...
‫אחרי שתבין את זה.
‫מי יכול היה להבין דבר כזה?
‫זה מופרע לגמרי.
‫כן, נכון?
‫אני מניח שהייתי קצת מבולבל.
‫בנים.
‫שלום, הארי.
‫צ'ו, הארי מסתכל עלייך.
‫שקט.
‫תראה את זה!
‫אני לא מאמינה! ‫היא עשתה את זה שוב!
‫"נראה שמיס גריינג'ר, ‫ילדה לא נאה אך שאפתנית...
‫"פיתחה חיבה יתרה ‫לקוסמים מפורסמים."
‫"קורבנה האחרון, ‫לפני המקורות שלנו...
‫"אינו אלא הבונבון הבולגרי, ‫ויקטור קרום.
‫"בינתיים אין תגובה של הארי פוטר על ‫המכה הרגשית האחרונה שנחתה עליו."
‫חבילה בשבילך, מר ויזלי.
‫תודה, נייג'ל.
‫לא עכשיו, נייג'ל. ‫אחר-כך.
‫לך כבר.
‫אמרתי לו שאשיג לו ‫חתימה של הארי.
‫תראו, אימא שלחה לי משהו.
‫אימא שלחה לי שמלה.
‫טוב, לפחות היא תואמת ‫את צבע העיניים שלך. יש גם מצנפת?
‫תניח אותם, הארי.
‫-ג'יני, אלה בטח בשבילך. ‫-אני לא לובשת את זה, זה מזעזע.
‫מה הקטע שלך?
‫אלה לא בשביל ג'יני.
‫הם בשבילך.
‫-גלימות-טקס. ‫-גלימות-טקס? בשביל מה?
‫נשף חג המולד...
‫הוא חלק מסורתי ‫של טורניר הקוסמים המשולש...
‫מאז היווסדו.
‫בערב חג המולד, ‫אנחנו ואורחינו...
‫נתקבץ באולם הגדול...
‫לערב של בידור קליל אך מנומס.
‫כנציגי בית-הספר המארח,
‫אני מצפה מכל אחד מכם ‫להתנהל בחן ובאדיבות.
‫ואני מתכוונת לכך ‫פשוטו כמשמעו, שכן...
‫נשף חג המולד הוא לפני הכול...
‫נשף ריקודים.
‫שקט!
‫בית גודריק גריפינדור ‫זכה בכבוד...
‫של עולם הקוסמות ‫מזה כמעט אלף שנים.
‫לא אתן לכם להכתים את השם ‫הטוב הזה במהלכו של ערב אחד...
‫בגלל התנהגות המתאימה ‫ללהקת בבונים קשקשנים וגמלוניים.
‫נסה להגיד את זה חמש פעמים ‫ומהר!
‫כעת, לרקוד...
‫פירושו לתת לגוף לנשום.
‫בתוך כל נערה נם ‫לו בסתר ברבור...
‫המשתוקק לפרוץ החוצה ‫ולהמריא-עוף.
‫משהו עומד לפרוץ מאלואיז מידג'ן, ‫אבל לא נראה לי שזה ברבור.
‫בתוככי כל נער, ‫ארי רב-הוד המוכן לפזז.
‫-מר ויזלי! ‫-כן?
‫האם תואיל להצטרף אליי, ‫בבקשה?
‫כעת הנח את יד ימינך על מותני.
‫-איפה? ‫-על מותני.
‫והושט את זרועך קדימה.
‫מר פילץ', בבקשה?
‫אחת, שתיים, שלוש.
‫לעולם לא תתנו לו ‫לשכוח את זה, מה?
‫לעולם לא.
‫כולם להסתדר בזוגות. ‫בנים, קומו על הרגליים!
‫למה הן תמיד חייבות ‫להסתובב בחבורות?
‫איך אתה אמור לתפוס אחת לבד ‫ולהזמין אותה?
‫בחייך, הארי. אתה הורג דרקונים. ‫אם אתה לא יכול להשיג דייט, מי יכול?
‫אני חושב שכרגע ‫אני מעדיף את הדרקון.
‫אני דומה לאימא שלי.
‫לא הכרתי אותה היטב. ‫היא עזבה כשהייתי בן שלוש.
‫היא לא הייתה טיפוס אימהי.
‫אבל זה שבר את לבו של אבא שלי. ‫הוא היה ברנש קטנטן, אבא שלי.
‫כבר בגיל שש יכולתי להרים אותו ‫ביד אחת ולהניח אותו על השידה.
‫הוא כל כך צחק מזה.
‫מצחיק מאוד.
‫ואז הוא מת, בדיוק ‫כשהתחלתי ללכת לבית הספר.
‫אז אמרתי לעצמי שעליי ‫לפלס לי דרך לבד, כמו שאומרים.
‫אבל מספיק עליי. ‫מה איתך?
‫זה טירוף. בקצב הזה נהיה ‫היחידים בשכבה שלנו בלי דייט.
‫טוב, אנחנו ונוויל.
‫כן, אבל מצד שני, ‫הוא יכול להזמין את עצמו.
‫אולי יעניין אתכם לדעת ‫שנוויל כבר מצא מישהי.
‫עכשיו אני באמת מדוכא.
‫"תזיזו את התחת ‫או שכל השוות ייתפסו"
‫עם מי אתם הולכים?
‫-אנג'לינה? ‫-מה?
‫רוצה לבוא איתי לנשף?
‫לנשף?
‫טוב, בסדר.
‫הרמיוני?
‫את בת.
‫כל הכבוד לך ששמת לב.
‫תבואי עם אחד מאיתנו?
‫בחייך. ‫מילא שבן יופיע לנשף לבד.
‫אבל בת? ‫זה כבר ממש פתטי.
‫לא אלך לבד כי, תאמין או לא, ‫מישהו הזמין אותי!
‫ואני הסכמתי!
‫שאני אמות.
‫היא משקרת, נכון?
‫אם אתה אומר.
‫תראה, פשוט ניאלץ ‫לחרוק שיניים ולעשות את זה.
‫הערב, כשנחזור למועדון,
‫יהיו לשנינו בנות-זוג. הסכמנו?
‫הסכמנו.
‫-צ'ו! ‫-הארי!
‫זהירות במדרגות. ‫יש קרח למעלה.
‫בסדר, תודה.
‫צ'ו?
‫כן?
‫טוב, רק תהיתי אם...
‫רק תהיתי אם אולי ‫תרצי לבוא איתי לנשף?
‫סליחה? ‫לא הבנתי.
‫רק תהיתי אם אולי ‫תרצי לבוא איתי לנשף.
‫הארי...
‫אני מצטערת, ‫אבל מישהו כבר הזמין אותי.
‫ואני...
‫אמרתי שאבוא איתו.
‫בסדר. כן. ‫נפלא!
‫בסדר. ‫אין בעיה.
‫בסדר. טוב.
‫הארי?
‫אני באמת...
‫מצטערת.
‫זה בסדר, רון.
‫זה בסדר, רון. זה בסדר. ‫זה לא חשוב.
‫מה קרה לך?
‫הוא הזמין את פלר דלאקור לנשף.
‫-מה? ‫-מה היא אמרה?
‫"לא", כמובן.
‫-היא אמרה "כן"? ‫-אל תדברי שטויות.
‫היא עברה לידי. אתם יודעים ‫שאני אוהב איך שהן הולכות.
‫לא יכולתי להתאפק. ‫זה פשוט נפלט לי, כאילו.
‫בעצם הוא צרח עליה. ‫זה היה קצת מפחיד.
‫-ומה עשית אז? ‫-אלא מה? ברחתי.
‫אני לא בנוי לזה, הארי. ‫אני לא יודע מה קרה לי.
‫שלום, הארי.
‫תמיד אהבתי להסתכל עליהן מאחור.
‫היא לעולם לא תסלח לי.
‫היי!
‫אלוהים אדירים.
‫אלוהים...
‫מה זה? ‫מה זה צריך להיות?
‫-גלימת הטקס שלי. ‫-היא דווקא בסדר!
‫אין מלמלה. ‫אין צווארון קטן ומגוחך כזה.
‫טוב, אני מניח ששלך ‫יותר מסורתית.
‫מסורתית?! היא ענתיקה! ‫אני נראה כמו דודה טסי של אבא שלי!
‫ומריח כמו דודה טסי של אבא שלי.
‫תרצח אותי, הארי.
‫עזוב את זה!
‫מסכנה. אני מתערב ‫שהיא לבד בחדר שלה, בוכה.
‫-מי? ‫-הרמיוני, כמובן.
‫בחייך, הארי, למה אתה חושב שהיא ‫לא מוכנה לספר לנו עם מי היא הולכת?
‫כי היינו מסתלבטים עליה.
‫איש לא הזמין אותה. הייתי לוקח אותה ‫בעצמי לולא היא הייתה כל כך גאוותנית.
‫שלום, בנים.
‫אתה נראה כל כך...
‫מסוגנן.
‫הנה אתה, פוטר. ‫אתה ומיס פאטיל מוכנים?
‫-מוכנים, פרופסור? ‫-לריקוד.
‫לפי המסורת, שלושת המתחרים... ‫טוב, במקרה זה ארבעת המתחרים.
‫פותחים את הנשף.
‫-אני בטוחה שאמרתי לך. ‫-לא.
‫נו טוב, עכשיו אתה יודע.
‫באשר לך, מר ויזלי, אתה יכול ‫להיכנס לאולם הגדול עם מיס פאטיל.
‫-הנה אתה! ‫-אז בואי.
‫בואו מכאן.
‫נו, בואי.
‫-שלום. ‫-כעת כולכם הסתדרו...
‫בשורה בתהלוכה, בבקשה. ‫אתם מאחרים מאוד.
‫עכשיו בואו, כולכם. ‫מכאן.
‫היא נראית יפהפייה!
‫נכון.
‫מה, זו הרמיוני גריינג'ר? ‫עם ויקטור קרום?
‫לא. ‫בשום אופן לא.
‫היי!
‫הארי, יד על המותן שלי.
‫-מה? ‫-עכשיו!
‫אתם מוכנים?
‫תזיז את הגוף ‫כמו איזה טרול
‫שלומד רוקנרול
‫תסתובב במקום ‫כמו גמדון
‫שרוקד עם עצמו
‫תפזז כמו חד-קרן
‫אל תפסיק עד אור הבוקר
‫עכשיו ידיים באוויר
‫כמו מפלץ אדיר
‫מי יודע לרקוד כמו היפוגריף?
‫איזה ראש-בלטה, מה?
‫נראה לי שלא הספרים ‫משכו אותו לספרייה.
‫מותר לקחת את זרועך?
‫זרוע, רגל. ‫אני שלך.
‫חם, נכון?
‫ויקטור הלך להביא משהו לשתות. ‫רוצים להצטרף אלינו?
‫לא. אנחנו לא רוצים ‫להצטרף אלייך ואל ויקטור.
‫מה הסיפור שלך?
‫הוא מדורמשטרנג. ‫את מתרועעת עם האויב.
‫האויב? ‫ומי רצה לקבל ממנו חתימה?
‫חוץ מזה, ‫כל הרעיון בטורניר הזה...
‫הוא שיתוף פעולה בינלאומי בקסמים,
‫לרכוש ידידים.
‫אני חושב שהוא מעוניין ‫בקצת יותר מידידות.
‫אתה מתכוון להזמין אותי לרקוד, ‫או לא?
‫לא.
‫-הוא מנצל אותך. ‫-איך אתה מעז!
‫-חוץ מזה, אני יודעת לשמור על עצמי. ‫-קשה להאמין. הוא הרבה יותר מדי מבוגר.
‫-מה?! מה? זה מה שאתה חושב? ‫-כן, זה מה שאני חושב.
‫אז אתה יודע ‫מה הפתרון, נכון?
‫-תגידי. ‫-בפעם הבאה שיהיה נשף,
‫תפוס אומץ ותזמין אותי ‫לפני מישהו אחר!
‫ולא בתור מוצא אחרון.
‫זה בכלל לא נוגע לעניין.
‫הארי.
‫איפה היית?
‫לא משנה! ‫למיטות, שניכם.
‫-הן מפחידות יותר ככל שהן מתבגרות. ‫-רון, הרסת את הכול!
‫מה הסיפור שלכם?
‫אל תתנו
‫לקסם להתפוגג
‫התשובה שם
‫תן לי לראות אותו שוב.
‫כן, הזמן קרב.
‫הארי, סוף סוף!
‫זוז הצידה, זנב-תולע, ‫כדי שאוכל לברך את אורחנו כראוי.
‫אתה בסדר, הארי?
‫כרגע נכנסתי.
‫אני!
‫הארי, אמרת לי שפיצחת את תעלומת ‫הביצה כבר לפני כמה שבועות.
‫-המשימה נערכת בעוד יומיים! ‫-באמת? לא היה לי מושג.
‫אני מניח שוויקטור כבר פיצח אותה.
‫לא יודעת. ‫אנחנו לא מדברים על הטורניר.
‫למען האמת, אנחנו לא מדברים בכלל. ‫ויקטור הוא יותר יצור גופני.
‫כלומר, הוא לא דברן גדול.
‫הוא בעיקר מסתכל עליי ‫כשאני לומדת.
‫בעצם זה קצת מעצבן.
‫אתה מנסה לפענח ‫את החידה של הביצה, נכון?
‫מה זה אמור להביע?
‫זה אומר שהמשימות האלה ‫נועדו לבחון אותך...
‫בדרך הכי קיצונית. ‫הן כמעט אכזריות.
‫ו...
‫ואני חוששת לשלומך.
‫את הדרקון הבסת ‫בעיקר הודות לאומץ-לבך.
‫אני לא בטוחה שזה יספיק הפעם.
‫היי, פוטר!
‫-פוטר! ‫-סדריק.
‫מה... מה שלומך?
‫נפלא.
‫קלטתי שבכלל לא הודיתי לך כראוי ‫על כך שגילית לי את עניין הדרקונים.
‫תשכח מזה. אני בטוח ‫שהיית עושה אותו דבר למעני.
‫בדיוק.
‫מכיר את חדר האמבטיה ‫של המדריכים, בקומה החמישית?
‫זה מקום לא רע לעשות בו אמבטיה.
‫פשוט קח איתך את הביצה...
‫ותהרהר בדברים בתוך המים החמים.
‫בטח יצאתי מדעתי.
‫בהחלט יצאתי מדעתי.
‫במקומך הייתי מנסה ‫להכניס אותה למים.
‫מירטל!
‫שלום, הארי.
‫מזמן לא התראינו.
‫לפני כמה ימים ‫ריחפתי מעל לביוב סתום...
‫והייתי בטוחה שראיתי ‫טיפת שיקוי פולימיצי.
‫אני מקווה שלא השתובבת שוב, ‫הארי.
‫שיקוי פולימיצי?
‫נגמלתי מזה. מירטל, אמרת ‫שכדאי להכניס אותה למים?
‫כן, זה מה שהוא עשה.
‫הילד האחר...
‫החתיך ההוא...
‫סדריק.
‫נו, קדימה. ‫פתח אותה.
‫למצוא אותנו מי יידע?
‫עלי-יבשה קולנו לא נשמע
‫חפש שעה ודע גם זאת:
‫לקחנו דבר-מה שיחסר עד מאוד.
‫מירטל...
‫יש בני-ים באגם השחור?
‫יפה מאוד.
‫לסדריק לקח עידנים ‫לפענח את החידה.
‫כמעט כל בועות-הקצף פקעו.
‫הארי, תגיד לי עוד פעם.
‫"עלי-יבשה קולנו לא נשמע."
‫האגם השחור, זה ברור.
‫"חפש שעה..."
‫שוב, זה ברור. ‫אף שאני מודה שזה עלול להיות בעייתי.
‫"עלול להיות בעייתי"?
‫מתי לאחרונה עצרת את נשימתך ‫מתחת למים במשך שעה, הרמיוני?
‫תראה, הארי, אנחנו יכולים לעשות ‫את זה. שלושתנו יכולים לפצח את זה.
‫לא נעים לי להפריע לכם ‫בסיעור-המוחות...
‫אבל פרופסור מקגונגל ‫רוצה לדבר איתכם במשרדה.
‫לא אתה, פוטר. ‫רק ויזלי וגריינג'ר.
‫אבל המורה, המשימה השנייה ‫מתחילה בעוד כמה שעות ו...
‫בדיוק. מן הסתם ‫פוטר כבר מוכן לה היטב...
‫ולא יזיק לו לילה של שינה טובה.
‫לכו. עכשיו!
‫לונגבוטום!
‫למה שלא תעזור לפוטר ‫להחזיר את הספרים למקום?
‫אתה יודע, ‫אם אתה מתעניין בצמחים...
‫עדיף שתשתמש ב"מדריך גוסהוק ‫לתורת הצמחים".
‫ידעת שיש קוסם בנפאל שמגדל ‫עצים עמידים בפני כוח-הכבידה?
‫נוויל, אל תיעלב, ‫אבל ממש לא אכפת לי...
‫מצמחים.
‫אבל אם קיים...
‫סוג של לפת טיבטית שתאפשר לי ‫לנשום מתחת למים במשך שעה...
‫זה יהיה נפלא. ‫אבל אחרת...
‫לא שמעתי על לפת. ‫אבל תמיד תוכל להשתמש באצות זימיזים.
‫-הימורים? הימורים? ‫-קדימה, נא להמר!
‫בואו בהמוניכם! ‫אל תתביישו.
‫-שלושה בחורים. ‫-גברת אחת.
‫-ארבעה יורדים למצולות. ‫-אבל האם ארבעה יעלו משם?
‫אל תהיו כל כך מרושעים.
‫-הסיכויים כאן ממש טובים! ‫-פלר,1-10.
‫-אתה בטוח בקשר לזה, נוויל? ‫-לגמרי.
‫-למשך שעה. ‫-סביר להניח.
‫סביר להניח?
‫טוב, יש מחלוקת ‫בקרב חוקרי הצמחים...
‫בנוגע להשפעות של מים מתוקים ‫לעומת מים מלוחים...
‫עכשיו אתה אומר לי? ‫אתה מתלוצץ!
‫רק רציתי לעזור.
‫טוב, לפחות בזה ‫אתה עולה על רון והרמיוני.
‫איפה הם, בכלל?
‫-אתה נראה קצת לחוץ, הארי. ‫-באמת?
‫ברוכים הבאים למשימה השנייה.
‫אמש נגנב משהו ‫מכל אחד מן המתחרים שלנו.
‫כעין אוצר.
‫ארבעת האוצרות האלה, ‫אחד לכל מתחרה,
‫מונחים כעת על קרקעית האגם השחור.
‫כדי לנצח...
‫חייב כל מתחרה רק למצוא ‫את האוצר שלו ולשוב אל פני המים.
‫-פשוט בתכלית, מלבד זאת: ‫-תכניס את זה לפה.
‫תעמוד לרשותו שעה לעשות זאת, ‫ושעה אחת בלבד.
‫לאחר מכן, ייאלצו המתחרים לסמוך ‫על עצמם. שום קסם לא יציל אותם.
‫תוכלו להתחיל עם הישמע התותח.
‫-מה יש לו? ‫-לא יודע, אני לא רואה אותו.
‫אוי, אלוהים. ‫הרגתי את הארי פוטר.
‫יש!
‫מה?
‫למרבה הצער נאלצה המתחרה ‫מטעם בובטון,
‫מיס דלאקור, לפרוש...
‫ולכן לא תמשיך בביצוע המשימה הזו.
‫אבל היא גם ידידה שלי!
‫רק אחד!
‫בואו נרד לשם.
‫קרום! קרום! קרום!
‫יש!
‫אסנדיו!
‫הארי!
‫הוא בסדר.
‫אתה בסדר. ברטי!
‫-תביא לו עוד מגבת. ‫-אני רוצה שהשופטים יגיעו לכאן עכשיו!
‫הצלת אותה, אף על-פי ‫שהיא לא הייתה בת-הערובה שלך.
‫אחותי הקטנה.
‫תודה.
‫וגם אתה! ‫אתה עזרת.
‫כן, קצת...
‫-הארי! ‫-הרמיוני!
‫אתה בסדר? ‫אתה בטח קפוא לגמרי.
‫לדעתי התנהגת באופן מעורר הערצה.
‫סיימתי אחרון, הרמיוני.
‫לפני אחרון. פלר בכלל לא הצליחה ‫לעבור את הגרינדילואים.
‫קרום! קרום! קרום!
‫-קדימה! ‫-שימו לב!
‫שימו לב!
‫הזוכה הוא מר דיגורי...
‫שהציג שליטה טבעית ‫בלחש בועית-הקסדה.
‫ואולם, בהתחשב בעובדה ‫שמר פוטר היה מסיים ראשון...
‫לולא נחישותו ‫להציל לא רק את מר ויזלי...
‫אלא גם את האחרות, ‫הסכמנו להעניק לו...
‫את המקום השני...
‫-מקום שני! ‫-כל הכבוד!
‫על הפגנת עליונות מוסרית!
‫יש!
‫-כל הכבוד. ‫-חתיכת עליונות המוסרית, מה?
‫-נהדר. ‫-עליונות מוסרית?
‫בחיי, הארי. אפילו כשאתה מפשל, ‫זה יוצא לך טוב.
‫-כן, כל הכבוד לך, מר "עליונות מוסרית". ‫-ברכותיי, פוטר.
‫-הישג נאה. ‫-תודה לך.
‫יפה מאוד, בן.
‫-נתראה אצל האגריד, הארי. ‫-אני מצטער שלא שוחחנו קודם.
‫אחרי הכול, שמעתי את הסיפור שלך ‫כל כך הרבה פעמים.
‫אתה באמת מיוחד מאוד. ‫כמובן, זה טראגי...
‫לאבד את המשפחה שלך.
‫לעולם לא ‫מרגישים שוב שלמים, נכון?
‫ובכל זאת, החיים נמשכים.
‫והנה אנחנו כאן.
‫אני בטוח שהוריך ‫היו מתגאים בך מאוד היום, פוטר.
‫אתה לא מנסה לפתות את פוטר להצטרף ‫לקורס-קיץ של משרד הקסמים, נכון?
‫הנער האחרון שנכנס למחלקה למסתורין ‫מעולם לא יצא משם!
‫ועוד אומרים שאני משוגע.
‫אני זוכר כשפגשתי אתכם ‫בפעם הראשונה.
‫הייתם חבורת הלא-יוצלחים ‫הכי איומה שראיתי מימיי.
‫אני מניח שאתם ‫קצת מזכירים לי את עצמי.
‫-והנה אנחנו, ארבע שנים מאוחר יותר. ‫-עדיין חבורת לא-יוצלחים.
‫אולי, אבל יש לנו אלה את אלה.
‫והארי, כמובן.
‫בקרוב אלוף טורניר הקוסמים המשולש ‫הכי צעיר בהיסטוריה!
‫הידד!
‫הוגי-הוגוורטס
‫למד אותנו משהו, בבקשה
‫מר קראוץ'?
‫מישהו מת כאן, פאדג'. ‫והוא לא יהיה האחרון. אנו חייבים לפעול.
‫לא.
‫בזמנים כאלה חייב עולם הקוסמים לשאת ‫עיניים אל מנהיגיו, לשאוב מהם כוחות!
‫אז הראה קצת כוח, לשם שינוי!
‫טורניר הקוסמים המשולש לא יבוטל. ‫לא אסכים להיראות כמו פחדן!
‫מנהיג אמיתי עושה מה שנכון, ‫ולא משנה מה האחרים חושבים.
‫-מה אמרת לי? ‫-סליחה, רבותיי.
‫אולי תתעניינו לדעת ‫שהשיחה הזו כבר אינה פרטית.
‫הו, הארי!
‫הארי, כמה טוב לראות אותך שוב.
‫אני יכול לחזור יותר מאוחר, ‫פרופסור.
‫אין צורך, הארי. השר ואני סיימנו. ‫אשוב מיד.
‫אדוני השר, אחריך.
‫הכובע שלך.
‫הארי, הרגש חופשי להתכבד ‫בבמבליק-ביסים בהיעדרי.
‫אבל עליי להזהיר אותך, ‫הם קצת נשכניים.
‫פרופסור?
‫-פרופסור. ‫-כן.
‫איגור קרקרוף, ‫הובאת לכאן מאזקבן על-פי בקשתך...
‫כדי למסור עדות בפני המועצה הזו.
‫אם תימצא עדותך בעלת-חשיבות...
‫תהיה המועצה מוכנה ‫להורות על שחרורך המיידי.
‫עד אז תישאר בעיני משרד הקסמים ‫אוכל-מוות מורשע.
‫האם אתה מקבל את התנאים האלה?
‫-כן, אדוני. ‫-אם כן, מה ברצונך לומר?
‫יש לי שמות, אדוני.
‫רוזייר. ‫אוון רוזייר.
‫-רוזייר מת. ‫-וגם לקח איתו חתיכה ממני,
‫-הלא כן? ‫-לא ידעתי.
‫-אם זה כל מה שיש לעד להציע... ‫-לא, לא, לא.
‫היה גם רוקווד! הוא היה מרגל.
‫אוגוסטוס רוקווד? ‫מהמחלקה למסתורין?
‫זה האיש.
‫הוא העביר מידע לאתם-יודעים-מי ‫ממש מתוככי משרד הקסמים.
‫טוב ויפה. ‫המועצה תערוך דיון.
‫בינתיים, תוחזר לאזקבן.
‫לא! חכו! חכו, בבקשה! ‫יש לי עוד! מה לגבי סוורוס סנייפ?
‫המועצה בהחלט מודעת לכך. ‫אני עצמי מסרתי עדות בעניין זה.
‫סוורוס סנייפ אכן היה אוכל-מוות, ‫ועוד לפני מפלתו של לורד וולדמורט...
‫-הוא חזר לרגל עבורנו תוך סיכון גדול. ‫-זה שקר!
‫-כיום הוא אינו יותר אוכל-מוות ממני. ‫-סנייפ נשאר נאמן לאדון האופל!
‫שקט!
‫אם אין בפי העד שם בעל משקל...
‫מסתיים בזאת הדיון הזה.
‫לא, לא, לא.
‫שמעתי על עוד אחד.
‫-מה אמרת? ‫-השם.
‫-כן? ‫-אני יודע בוודאות...
‫שהאיש הזה נטל חלק בתפיסתם,
‫ובאמצעות קללת קרושיאטוס,
‫בעינויים של ההילאי ‫פרנק לונגבוטום ואישתו!
‫תן לנו את השם הארור!
‫ברטי קראוץ'...
‫הבן.
‫החזיקו אותו!
‫תורידו ממני את הידיים המטונפות שלכם, ‫אנשים קטנים ועלובים!
‫שלום, אבא.
‫אתה לא הבן שלי.
‫הסקרנות אינה חטא, הארי. ‫אבל מוטב לך להיזהר.
‫זו "הגיגית".
‫היא שימושית מאוד אם אתה מרגיש, ‫כמוני, שאין כבר מקום פנוי בראשך.
‫היא מאפשרת לי לראות שוב ‫דברים שכבר ראיתי אותם.
‫אתה מבין, הארי, ‫חיפשתי וחיפשתי משהו...
‫איזה פרט קטן...
‫משהו שאולי נעלם מעיניי,
‫משהו שיסביר מדוע ‫קרו הדברים הנוראים האלה.
‫בכל פעם שאני מתקרב לתשובה, ‫היא חומקת ממני!
‫זה מטריף.
‫בנו של מר קראוץ'.
‫מה בדיוק קרה לו?
‫הוא נשלח לאזקבן. ‫זה הרס את ברטי לגמרי.
‫אבל לא הייתה לו ברירה. ‫הראיות היו מוחצות.
‫-למה אתה שואל? ‫-פשוט, אני...
‫חלמתי עליו.
‫זה היה בקיץ, ‫לפני תחילת שנת הלימודים.
‫בחלום הייתי בתוך בית.
‫וולדמורט היה שם, ‫אלא שהוא לא היה בדיוק אנושי.
‫וגם זנב-תולע היה שם, ‫ובנו של מר קראוץ'.
‫-היו עוד חלומות כאלה? ‫-כן.
‫תמיד אותו החלום.
‫אדוני, החלומות האלה...
‫מה שאני רואה, אתה לא חושב ‫שזה באמת קורה, נכון?
‫אני חושב שמוטב לך ‫לא להרהר יתר על המידה בחלומות האלה.
‫אני חושב שמוטב לך פשוט...
‫לשכוח אותם.
‫זה סימן, סוורוס. ‫אתה יודע בדיוק כמוני מה זה אומר.
‫פוטר!
‫לאן אתה ממהר?
‫ברכותיי. ביצועיך באגם השחור ‫היו ממש מעוררי-השראה.
‫אצות-זימיזים, נכון?
‫כן, המורה.
‫מחוכם.
‫זה צמח נדיר למדי, ‫אצת-הזימיזים.
‫לא משהו שקל למצוא בכל גינה.
‫ממש כמו זה.
‫אתה יודע מה זה?
‫מיץ-בועות, המורה?
‫וריטסרום.
‫שלוש טיפות, ואפילו אתה-יודע-מי בכבודו ‫ובעצמו יגלה את סודותיו האפלים.
‫למרבה הצער, חל איסור ‫להשתמש בו על תלמידים. ואולם...
‫אם תגנוב שוב מן המלאי הפרטי שלי,
‫עלולה ידי למעוד בוקר אחד ‫בדיוק מעל לכוס מיץ הדלעת שלך.
‫-לא גנבתי כלום. ‫-אל תשקר לי.
‫אולי אצות-זימיזים אינן מזיקות, ‫אבל עור של בומסלנג וכנפי שפריריות?
‫אתה וחבריך הקטנים ‫רוקחים שיקוי פולימיצי, והאמן לי...
‫אני מתכוון לגלות למה!
‫סונורוס!
‫מוקדם יותר היום הציב פרופסור מודי את ‫גביע הטורניר עמוק בתוככי המבוך.
‫רק לו ידוע מיקומו המדויק. ‫כעת, מאחר שמר דיגורי...
‫ומר פוטר...
‫הם בשוויון נקודות במקום הראשון,
‫יהיו הם הראשונים שייכנסו למבוך. ‫אחריהם מר קרום...
‫ומיס דלאקור.
‫הראשון שייגע בגביע יהיה המנצח!
‫הוריתי לצוות ההוראה ‫לסייר מחוץ למבוך.
‫אם מישהו מן המתחרים יבקש ‫לפרוש מן המשימה בכל נקודה שהיא...
‫יהיה עליו או עליה רק לשלח ‫ניצוצות אדומים בעזרת השרביט.
‫מתחרים! התקבצו כאן. ‫במהירות!
‫במבוך לא תמצאו דרקונים ‫או יצורי-מעמקים.
‫במקום זה תתמודדו ‫עם משהו מאתגר הרבה יותר.
‫אתם מבינים, ‫אנשים משתנים במבוך.
‫מצאו את הגביע, אם תוכלו.
‫אבל היו זהירים מאוד. ‫אתם עלולים לאבד את עצמכם בדרך.
‫מתחרים! ‫היכונו!
‫בהצלחה.
‫-ילד שלי. ‫-להתראות אחר-כך.
‫בספירת שלוש. ‫אחת...
‫פלר?
‫פלר!
‫פריקולום!
‫תתכופף!
‫אקספליארמוס!
‫לא, לא! עצור! ‫הוא מכושף, סדריק!
‫-רק ממני! ‫-הוא מכושף!
‫כן.
‫הארי!
‫רדוקטו!
‫-תודה. ‫-אין בעיה.
‫אתה יודע, לרגע ‫חשבתי שתיתן לזה לגמור אותי.
‫לרגע גם אני חשבתי כך.
‫חתיכת משחק, מה?
‫חתיכת משחק.
‫קדימה!
‫קדימה, קח אותו. ‫אתה הצלת אותי. קח אותו!
‫-ביחד. אחת, שתיים... ‫-שתיים...
‫-שלוש! ‫-שלוש!
‫-אתה בסדר? ‫-כן. ואתה?
‫רידל
‫איפה אנחנו?
‫כבר הייתי כאן.
‫זה מפתח-מעבר.
‫-הארי, הגביע הוא מפתח-מעבר! ‫-כבר הייתי כאן פעם, בחלום.
‫טום רידל ‫1943 - 1905
‫סדריק! אנחנו חייבים ‫לחזור לגביע. עכשיו!
‫על מה אתה מדבר?
‫-מה יש? ‫-חזור אל הגביע!
‫-מי אתה? מה אתה רוצה? ‫-הרוג את המיותר.
‫-אבדה קדברה! ‫-לא! סדריק!
‫עשה את זה עכשיו!
‫עצם האב...
‫שניתנה באי-רצון.
‫תומס רידל ‫1943 - 1880
‫בשר המשרת...
‫שהוקרב מרצונו.
‫דם האויב...
‫שנלקח בכוח.
‫אדון האופל יקום...
‫שנית.
‫השרביט שלי, זנב-תולע.
‫הושט את זרועך.
‫הו, אדון.
‫תודה לך, אדון.
‫הזרוע השנייה, זנב-תולע.
‫ברוכים הבאים, חברים.
‫חלפו שלוש-עשרה שנים, ‫ובכל זאת...
‫הנה אתם ניצבים לפניי, ‫כאילו היה זה רק אתמול.
‫אני מודה...
‫שאני מאוכזב.
‫אף לא אחד מכם ניסה למצוא אותי.
‫קראב! מקנייר!
‫גויל!
‫אפילו לא אתה...
‫לוציוס.
‫אדוני, אילו גיליתי סימן כלשהו, ‫רמז למקום הימצאך...
‫היו סימנים, ידידי החלקלק. ‫ויותר מרמזים.
‫אני מבטיח לך, אדוני, ‫מעולם לא ויתרתי על הדרך הישנה.
‫הפנים שנאלצתי להעמיד ‫יום יום מאז היעדרך...
‫אלה מהווים ‫את המסיכה האמיתית שלי.
‫אני חזרתי.
‫מתוך פחד, לא מתוך נאמנות.
‫ובכל זאת, הוכחת את עצמך כמועיל ‫בחודשים האחרונים, זנב-תולע.
‫תודה לך, אדון!
‫תודה!
‫-איזה נער נאה. ‫-אל תיגע בו!
‫הארי.
‫כמעט שכחתי שאתה כאן.
‫עומד על עצמותיו של אבי. ‫כן.
‫הייתי מציג אותך,
‫אבל השמועה אומרת ‫שאתה מפורסם כמעט כמוני בימים אלה.
‫הילד ששרד.
‫אילו שקרים ‫הזינו את האגדה שלך, הארי.
‫שאגלה לך מה קרה באמת ‫באותו לילה, לפני 13 שנה?
‫שאגלה לך איך באמת ‫איבדתי את כוחותיי?
‫כן?
‫זו הייתה האהבה.
‫תבינו, כשלילי פוטר היקרה והמתוקה ‫מסרה את חייה למען בנה היחיד...
‫היא סיפקה לו בכך ‫את ההגנה העילאית.
‫לא יכולתי לגעת בו.
‫היה זה כישוף עתיק.
‫משהו שהייתי צריך לחזות.
‫אבל לא חשוב. ‫לא חשוב.
‫הדברים השתנו.
‫אני יכול לגעת בך...
‫עכשיו.
‫כן.
‫מדהים מה יכולות לעשות ‫כמה טיפות מדמך, מה?
‫הרם את שרביטך, פוטר.
‫אמרתי לך להרים אותו! ‫קום! קום!
‫אני מניח שלימדו אותך ‫ללחום בדו-קרב, כן?
‫ראשית עלינו לקוד קידה זה לזה.
‫קדימה, הארי. ‫יש להקפיד על ההליכות.
‫דמבלדור לא היה רוצה ‫שתשכח את נימוסיך, נכון?
‫אמרתי, קוד!
‫-כך יותר טוב. וכעת... ‫-לא.
‫קרושיו!
‫יפה מאוד, הארי.
‫הוריך היו מתגאים בך.
‫במיוחד אימך המוגלגית המטונפת.
‫אקספליאר...
‫אני אהרוג אותך, הארי פוטר.
‫אני אשמיד אותך.
‫אחרי הלילה, ‫איש לא יטיל שוב ספק בכוחותיי.
‫אחרי הלילה, ‫אם ידברו עליך...
‫ידברו רק על איך...
‫התחננת למותך.
‫ואיך אני, בהיותי אדון רחום,
‫נעניתי.
‫קום!
‫אל תעיז להפנות את גבך אליי, ‫הארי פוטר!
‫אני רוצה שתביט אליי ‫כשאני הורג אותך!
‫אני רוצה לראות ‫את האור כבה בעיניך!
‫כרצונך.
‫-אקספליארמוס! ‫-אבדה-קדברה!
‫אל תעשה דבר! ‫אני אהרוג אותו!
‫הוא שלי!
‫הארי, כשהקשר יתנתק, ‫אתה חייב להגיע למפתח-המעבר.
‫נוכל להתעכב לרגע ‫כדי לתת לך קצת זמן...
‫אבל רק לרגע. אתה מבין?
‫הארי, ‫החזר את גופתי, בבקשה.
‫החזר את גופתי לאבי.
‫עזוב.
‫יקירי, אתה מוכן.
‫עזוב! עזוב!
‫אציו!
‫לא!
‫הוא עשה את זה!
‫הארי!
‫לא! לא!
‫למען האל, דמבלדור, ‫מה קרה?
‫הוא חזר. ‫הוא חזר.
‫וולדמורט חזר.
‫סדריק ביקש ממני להחזיר את גופתו.
‫לא יכולתי להשאיר אותו. ‫לא שם.
‫זה בסדר, הארי.
‫הוא בבית. ‫שניכם חזרתם הביתה.
‫דאגו שכולם יישארו במקומות! ‫נער נהרג זה עתה.
‫יש להזיז את הגופה, דמבלדור. ‫יש כאן יותר מדי אנשים.
‫תנו לי לעבור.
‫תנו לי לעבור!
‫בני!
‫זה הבן שלי!
‫זה הילד שלי!
‫-בוא. לאט לאט. ‫-לא!
‫אינך רוצה להיות כאן עכשיו. ‫בוא.
‫לא!
‫זה בסדר. ‫אני מחזיק אותך.
‫בוא, לאט לאט!
‫לא!
‫אתה בסדר, פוטר?
‫זה כואב? ‫זה?
‫עכשיו כבר לא כל כך.
‫אולי מוטב שאציץ בזה.
‫הגביע היה מפתח-מעבר.
‫מישהו כישף אותו.
‫איך זה היה?
‫-איך הוא היה? ‫-מי?
‫אדון האופל.
‫איך זה היה, לעמוד בנוכחותו?
‫אני לא יודע.
‫זה היה כאילו נפלתי ‫לתוך אחד החלומות שלי...
‫לתוך אחד הסיוטים שלי.
‫היו אחרים?
‫בבית הקברות, היו אחרים?
‫אני...
‫נדמה לי שלא אמרתי דבר ‫על בית קברות, פרופסור.
‫"יצורים מופלאים, הדרקונים, ‫נכון?"
‫אתה חושב שהגולם העלוב הזה ‫היה מוביל אותך ליער...
‫לולא אני הצעתי לו את זה?
‫אתה חושב שסדריק דיגורי היה מספר ‫לך לפתוח את הביצה מתחת למים...
‫לולא אני אמרתי לו את זה קודם?
‫אתה חושב שנוויל לונגבוטום, ‫טמבל-הפלא...
‫יכול היה לספק לך אצות זימיזים ‫לולא נתתי לו את הספר...
‫שהוביל אותו היישר אליהן?
‫זה היית אתה, מן ההתחלה. ‫אתה הכנסת את שמי לגביע האש.
‫-אתה כישפת את קרום, אבל אתה... ‫-אבל-אבל-אבל.
‫אתה ניצחת ‫כי אני סידרתי את זה, פוטר.
‫בסוף הגעת לבית הקברות הלילה ‫כי כך רצה הגורל.
‫וכעת נעשה הדבר.
‫הדם שזורם בעורקים האלה ‫זורם בגופו של אדון האופל.
‫תאר לעצמך כיצד הוא יגמול לי ‫כאשר הוא יגלה...
‫שאחת ולתמיד...
‫השתקתי את הארי פוטר הגדול.
‫אקספליארמוס!
‫סוורוס.
‫בלע את זה.
‫-אתה יודע מי אני? ‫-אלבוס דמבלדור.
‫-האם אתה אלאסטור מודי? כן? ‫-לא.
‫האם הוא נמצא בחדר הזה? ‫הוא בחדר הזה?
‫הארי, התרחק משם!
‫-אתה בסדר, אלאסטור? ‫-אני מצטער, אלבוס.
‫זה מודי. ‫אבל אז מי זה...
‫שיקוי פולימיצי.
‫עכשיו אנו יודעים מי גנב ‫מן המלאי הפרטי שלך, סוורוס.
‫מיד נוציא אותך משם.
‫הארי!
‫ברטי קראוץ' הבן.
‫אראה לך את שלי ‫אם תראה לי את שלך.
‫הזרוע שלך, הארי.
‫אתה יודע מה זה אומר, נכון?
‫הוא חזר.
‫לורד וולדמורט חזר!
‫אני מצטער, אדוני. ‫לא יכולתי להתנגד.
‫שלחי ינשוף לאזקבן. ‫אני חושב שהם יגלו שחסר להם אסיר.
‫-אתקבל שם כגיבור. ‫-ייתכן.
‫אישית, מעולם לא רחשתי ‫כבוד רב מדי לגיבורים כמוך.
‫היום אנו מציינים...
‫אובדן נורא ממש.
‫סדריק דיגורי היה, ‫כידוע לכולכם...
‫אדם חרוץ באופן יוצא דופן,
‫הגון עד אין-קץ,
‫וחשוב מכול...
‫חבר נאמן ומסור מאין כמוהו.
‫לכן אני סבור שזכותכם לדעת ‫בדיוק כיצד הוא מת.
‫אתם מבינים...
‫סדריק דיגורי נרצח...
‫על-ידי לורד וולדמורט!
‫משרד הקסמים אינו מעוניין ‫שאספר לכם את הדבר הזה.
‫אבל אני חולק על דעתם. ‫לדעתי יהיה זה עלבון לזיכרו.
‫כעת, הכאב...
‫שכולנו חשים בעקבות האובדן ‫הנורא הזה מזכיר לי,
‫מזכיר לנו...
‫שאף על-פי שבאנו ממקומות שונים, ‫ואנו מדברים בשפות שונות,
‫פועמים הלבבות שלנו כלב אחד.
‫לאור האירועים האחרונים...
‫יהיו קשרי-הידידות שקשרנו השנה ‫חשובים יותר מאי-פעם.
‫זיכרו זאת, ומותו של סדריק דיגורי ‫לא יהיה לשווא.
‫זיכרו זאת...
‫ונחלוק כבוד לנער שהיה...
‫טוב-לב וישר...
‫אמיץ ונאמן, עד לסוף.
‫מעולם לא אהבתי את הווילונות האלה.
‫העליתי אותם באש ‫בשנה הרביעית שלי.
‫לא בכוונה, כמובן.
‫העמדתי אותך בסכנה נוראה השנה, ‫הארי. אני מצטער.
‫פרופסור...
‫כשהייתי בבית הקברות, ‫היה רגע...
‫שבו השרביט של וולדמורט ‫והשרביט שלי כאילו נקשרו.
‫פריורי אינקנטאטם.
‫ראית את הוריך באותו לילה, ‫נכון?
‫הם שוב הופיעו.
‫שום לחש אינו יכול להעיר את המתים, ‫הארי. אני בטוח שאתה יודע את זה.
‫אנו עומדים לפני זמנים קשים וחשוכים.
‫בקרוב ניאלץ כולנו ‫לבחור בין מה שנכון למה שקל.
‫אבל זכור,
‫יש לך חברים כאן.
‫אינך לבד.
‫הרמיוני.
‫זה בשבילך.
‫כתבי לי. ‫הבטיחי.
‫להתראות.
‫להתראות, רון.
‫חושבים שאי-פעם תהיה לנו ‫פשוט שנה שקטה בהוגוורטס?
‫לא.
‫בסדר. כך חשבתי. ‫טוב, מה שווים החיים בלי כמה דרקונים?
‫הכול ישתנה עכשיו, נכון?
‫כן.
‫הבטיחו לי שתכתבו הקיץ. ‫שניכם.
‫לא אני. ‫את יודעת שאני לא אכתוב.
‫-הארי יכתוב. נכון, הארי? ‫-כן. כל שבוע.
‫הארי פוטר וגביע האש
‫מרי סלוויי 2004 - 1936