Russell Mulcahy - Swimming Upstream PLAVAT PROTI PROUDU
V Austrálii padesátých let, kde jsem vyrůstal,
byla dlouhá a horká léta. Bylo to jako ve skleníku.
- Makej Tony, přidej! - Pořádně!
Voda to změnila.
Udržovala vás naživu. Aspoň na krátkou chvíli.
Přeplaval jsem to na jeden dech! Co blbneš?!
- Musíme už jít naproti tátovi. - Nemusíme, když nechceme.
Jsem nejstarší a říkám, že jdeme!
To jsem já, Tony Fingleton.
Byl jsem druhý nejstarší po Haroldovi juniorovi.
Pak byl John, Ronald a Diane.
Náš svět byl bazén, hry, máma a táta.
Támhle je táta!
Tati!
Vždycky jsem se svého otce trochu bál.
Od první chvíle, co si pamatuji, jsem se mu nedokázal zavděčit.
Nikdy jsme si nerozuměli... a přestal jsem ho zajímat.
Koukněme se, uličníci přišli!
- Ahoj, tati. - Ahoj, sluníčko. - Tati!
- Mně, tati! - Ne, mně! - Dobře, ale pořádně couvni.
Tati!
Jak jsem to zvlád, tati?
Výborně.
- Jsem dobrej jako ty? - Za čas budeš.
Už nemůžu.
- Tak polez. Dobrý? - Jo.
Doro?!
"Podle skutečné události" Tady jsi. Myslela jsem, že se zastavíš.
- Vím, ale mám poslední várku. - To sis nemohla vybrat lepší den.
- Promiň. - Neuvěřitelný.
- Není ti v tom horko? - Ale ne, je mi fajn. - Ahoj, mami!
Něco jsem vám přinesla...
- Nádhera! - Přebytek z továrny.
Děkujeme. Diane, podívej! Z toho budeš mít krásné šaty, viď?
Asi tě nepřesvědčím, aby sis ušila něco pro sebe?
- Ne. - Zaskočíš na kafe?
- Ne, táta už jde. - Tak to už běžím.
- Nebe vaší mámě odpusť, že má ještě přitelkyně. - Billy!
- Ta látka je... - No, to nic.
Stav se na čaj, až budeš moct zmizet.
- Ahoj, Billy. - Ahoj.
Kde máme míč?
Sbohem, Harolde.
Stavil jsi se v obchodě? Hokynář byl včera nevrlej.
Neboj... Zaplatil jsem do halíře.
To je dobře.
Nic už mi nezbylo, tak jsem ti nepřinesl nic zvláštnhio.
- Co se děje? - Normálka, maj výročí.
- Co je s tebou? - Vím, že jsi mi nekoupil dárek.
Ale místo toho mi můžeš zazpívat.
Pamatuješ si, co jsem ti zpíval poprvé?
Ne...
- Byl jsem opilej. - Aha...
Když se irské oči smějí,
měsíc zdá se svítí...
- Nebudu ze sebe před dětma dělat šaška. - Nebylo by to poprvé.
- Co to děláte? - Táta mi zpívá píseň.
- Zpívej, tati. - Chceš napít?
Zaslechneš-li irskou píseň,
slyšíš jen andělskej zpěv.
Jsou-li irský srdce šťastný,
celý svět je jasný jen.
Pojď, holubičko.
Když se irské oči smějí...
Šlapeš mi na palce. Sednout.
... navždy zdá se ti sladký sen.
To bylo hezké. Nádhera.
A to je vše. Jdu si dát čaj.
- Já prostě nechápu, o čem to mluvíš. - Byl to jen návrh. ChtěI, aby...
Otcovy nálady se prudce měnily.
A hlavně řídily naše životy.
- Chodíš po okolí a škemráš o práci? - Peníze navíc by se hodily.
Jestli chceš víc peněž, tak jdi a ten barák vymaluj!
- Zase klid netrval dlouho. - Ne.
Máme bazén celej pro sebe.
- Jdu si skočit. - Ne já. - Budu tam dřiv. - Na to zapomeň.
To miluju. Zbožňuju "Minutovej valčík".
- Pojď sem, ty teplouši! - Hraju to pro mámu.
Hošánek, svatej Tony!
Ty...
Nežaluj nebo uvidíš!
Tati!
Tati, Harold mi přerazil prsty v piáně.
- A potom mě praštil do žaludku. - Oplatils mu to?
- Tak mu vraž jednu do zubů. - To nemůžu.
Tak pojď.
Ruce k sobě, oba.
Držte je před obličejem. Dobře. A hledejte mezeru.
Pohyb! Levou do hlavy!
Ještě jednou. Dobře. Drž ruce nahoře! Co děláš?! Prašť ho!
- Proč fňukáš? - Nefňukám! - Fňukáš a brečíš! - Ne!
- Teď brečíš! - Neposlouchej ho! Dej ránu!
- Prokrista pána! - Vstávej!
- Třeba bude lepší ve fotbale. - Mami! - Nebuď takovej slaboch!
- Vstaň a bojuj. Nebuď jak slečinka! - Nejsem slaboch! - To seš.
Tak pojď, zakrslej pianisto. Svatej Tony!
Trefa! A teď do ledvin. Dobře, Harolde!
Dobře! Výborně! A teď pravou! To je ono!
Nech toho! Dost už! Nech ho být!
Harolde, nech ho! Slyšíš? Nech ho být!
- Zbláznil ses? - Chceš, aby z něj byl teplouš? - Buď zticha, Harolde.
- Musí se učit, jak se bránit. Pořád ho schováváš za sukně. - Hajzle!
- Moc ho rozmazluješ. To je chyba. - Jdi dovnitř!
Jen pojď! Dobře, teď blok!
Seš dobrej!
Pokud vám Harold junior připadl jako ten nejhorší bratr,
John byl nejlepší.
Harold je fakt svině, že ti to mohl udělat. A táta taky.
Chci bejt taky v něčem dobrej. V čemkoli.
Bejt v něčem lepší než Harold. Pak možná.
ChtěI bych ho vidět vyhrát knížku pro premianta.
Na tom ale tátovi vůbec nezáleží.
Snídaně je na stole.
Budeš snídat?
Je mu něco?
Ne.
Mami, není tvoje vina, že nemá práci.
Jestli chceš bejt sám, nasnídej se tady.
- Víš, co mi s ní můžeš?! - To by ale bylo plýtvání jídlem, že?
- Vypadni a nech mě. - Ne, strávila jsem vařením tvý snídaně spoustu času,
tak ji koukej sníst!
Kriste, to snad ne!
Ježíšikriste! Ty krávo!
Pojď sem! Doro!
Tati, nech ji! Nebij ji!
- Vrať se, ty krávo! - Nech mě, ty zmetku malej!
- Nech ji! - Pusť mě!
- Táto! - Co je? - Máš ve vlasech vajíčko.
- Vážně? - Jo.
Dobře, tak jo. Dostali jste mě!
- Vypadáš skvěle. - Já vím.
U mola jsou tři nový lodě.
Vypadá to, že na přiští měsíc bude práce.
Dkiybohu.
Brýtro, madam.
Teď bych si dal koupel a malou snídani.
Třeba míchaný vajíčka. Chceš taky Tomy?
Jo, dkiy. Ale kdyby to nevadilo, Doro, mohla bys mi je dát na talíř?
No polezte!
Cesta k tátovu srdci vedla přes medaile ve sportu.
Na fotbal jsem nebyl o nic lepší než na box.
Čau, uhráls aspoň bod?
Jo, možná pro soupeře.
- Totálně neschopnej. - Snažil se, co mohl.
Moc mlátí do piána, Doro.
Tati, jdeš s náma plavat? Nikdy jsi s náma nebyl.
Ne, však si vystačíte sami. Nesnáším pach chlóru.
- Jednou tě neubude. - Pojď, tati.
- NechtěI bys dělat akvabely, hochu? - Harolde!
- Mám ji! - Já žádnou nemám, naval!
- Ne, je moje. - Ale já ji chci!
- Vem si svou. - Pojď sem, cos to řek?
- Vopakuj to, ty jeden teplouši! - Nech mě bejt, jo?
- Buzkiu. - Nejsem buzik a neříkiej mi tak.
To vždycky plaveš tak rychle?
- Jak rychle? - Takhle.
- No jo, asi jo. - Dobrý.
Děkuju. Plavem tu celý dny. Hrajeme si pod vodou.
ViděIs Johna? Ve volným stylu je ještě rychlejší než já.
Johne! Poplav sem.
Vylez! Vlezte si na bloky.
Až řeknu "teď", poplavete.
Já nikam neplavu.
Taky nemusíš.
Na místa.
Pozor.
Teď!
- To není špatný. - MěI bys vidět Tonyho, když plave znak.
Ukaž. Ty s ním plav volným stylem.
Krucinál.
Dobře, sejdeme se tu v pět ráno. Budeme trochu trénovat.
- Ale já musím na piáno. - Teď už nemusíš.
To je pro teplouše. Budeš trénovat plavání.
- Rychle! Vstávat! Ranní ptáče! - Kolik je hodin?
PůI šestý pryč. Rozcvička. Lázně otvírají v šest, budeme tam první.
Dobře. O tři sekundy lepší než včera.
Znak je rozhodně tvůj styl.
V tom tě těžko někdo překoná.
Na místa!
Teď se uvidí, co v něm je. Sleduj Johna.
Připravit!
- Dobře točí! - Je dobrej, že jo?
- Přidej! - Tati, on to dokáže!
Plav, chlapče!
Dělej! Pojď, Johne! Ještě!
Johne, jeď!
Dokázal to! Můj kluk je sekáč!
- Kurva dobrej sekáč! - Harolde, to už stačí.
- Co je? - Všichni se na tebe dívají!
- Johne! Byl jsi dobrej! - Harolde!
- Seš kurva dobrej! - Uklidněte se. - Tak si sedni. - Proboha, Doro...
Právě jsi ze sebe udělal pěknýho burana.
Tady! Tady!
Doufám, že taky vyhraju.
Seš frajer!
Tony, do toho!
- On vyhrál! - O chlup.
Bylo jasné, že otec prožíval Johnův první úspěch.
I když jsem také vyhrál, na stěnu táta pověsil Johnovu fotku.
Je to rovně?
Myslíš, že to stačí? ChtěIo by to možná kolem svíčky...
- Omlouváme se, nejely vlaky. - To je v pořádku.
Chcete se mnou mluvit?
O mých synech.
Ano, já je znám.
Chci, aby šli k vám do školy. Je to ta nejlepší v Brisbane.
Ale nemůžu si to dovolit.
Chcete letos vyhrát školní přebory v plavání?
A přiští rok?
Přijměte je. John je nejlepší svého věku v Austrálii.
- Já vím. - Tony vyhrál státní přebor.
Harolde, otec Dillon bude ihned po mši ve zpovědnici.
- Vážně? To je milé. - Už je to asi dlouho.
- Skočím tam za týden. - Když už jste tady...
a když sem budou chodit vaši synové.
- Ale jedině bezplatně. - Zdarma.
Otec Dillon je támhle.
- Vedro, že jo? - Pro nás protestanty ne.
Doufám, že má otec Dillon dost času.
Dělej! Přidej!
Přidej!
- Jak nám to šIo? - Nezastavovat! Znovu!
Trénovali jsme a vyhrávali.
A trénovali a vyhrávali.
Vpříštích pěti letech se nic neměnilo.
Trénink...
závod...
medaile.
Dobře, pojďte. Pro dnešek to bude stačit.
- Zůstaňte nadupaný. - Cítím se fajn.
Protože jsi jednička, Johne.
Porazíš, koho budeš chtít. Jdeme.
Otec a ostatní dělníci vždycky chtěli co nejvýhodnější práci.
Hodně se stávkovalo, často to dopadlo ošklivě.
A policie vždycky stranila šéfům.
Vyděrači!
Dejte nám aspoň něco!
Ani neví, jak se kloudná práce pozná.
Vyžírkové!
Byls mi povědomej.
Určitě si pamatuješ?
- To si mě s někým pletete. - Nepletu, synu.
Pamatuju si také, kolik jsem ti zaplatil.
Tobě a tvé matce.
Doro!
Zůstaňte tu! Harolde?
- Já... jsem zmoknul. - Panebože!
Táto.
- Co je? - Nic se mu asi nestalo. Jen pil. - Je mu zle.
- Tati. - Johne, ulož Diane a Ronalda do postele.
- Co se stalo? - Jděte pryč!
V pohodě... Dej to do ledničky.
- Tati, pozor! - To je dobrý.
- Hodnej kluk. - Tati...
- Pozor na střepy. - To je dobrý, zametu je.
Neměli bychom ho dát do postele?
- Co hledáš? - Už to mám.
- Hele... - Tati, už máš dost.
No jo...
Když já byl v tvym věku...
byl jsem tvrdší.
O čem to mluvíš?
Ty seš slabej.
Nutíš mě, abych se styděI.
Kéž bys neexistoval.
Tony! Běž spát.
Byli jako smečka zvířat. Zmetci!
Harolde, co se stalo? Něco se dnes stalo?
Co to bylo? Jaks přišel k tomu šrámu na tváři?
Vylezli ven poldové a pak...
Asi jsem zakopnul. Poldové...
- Byl jsi... - Už je to tak dávno.
Byli jako zvířata.
A moje matka... tam byla!
Jako zvířata!
Cože?
Ty jsi moc dobrá žena, Doro.
Kde je Tony?
- Potřebuješ se... - Ježíši...
Mami, to tátovo pití už je hodně zlý, co?
Dřiv pil víc.
Než jste se narodili.
Proč mi to včera večer řek?
To nevím.
Myslím, že chtěI jen kolem sebe rozdávat rány. Komukoli.
Často jsem to já. Tys byl u toho náhodou.
- On o mě vůbec nestojí, že ne? - Ale jdi, tak to není.
Opilecké tlachání.
Je to hodně složitý muž.
- Hodně. - Ale, to co řekl...
...neměIo nic společného... - Ne, zapomeň na to.
Má jen strach. Jeho matka byla alkoholička.
Často si vodila muže k sobě do pokoje.
Za peníze, víš?
On byl při tom.
Nevím přesně, jak to bylo dál.
Ale musel dělat hrozné věci...
Aby vůbec přežil, víš?
Nenávidí se za to...
Ale...
Jestli jsi silný, tak jak si myslím...
- Neumím hrát fotbal, ani boxovat, ale... - Ne, to nemyslím. Myslím tady.
V hlavě.
Ty musíš být silný v hlavě.
Na něm nezáleží.
Ale na tobě.
Táta by nic takovýho neřek.
Řek to.
Já jenom vím, že by to neřekl tobě, ani Haroldovi.
Nejspíš to hoď za hlavu.
Ty bys to dokázal?
Víš, že bych ti nikdy nedokázal ublížit?
- Ničím. - Já vím.
- Pořád stávkují? - Dobrý den, doufáme, že to nebude dlouho trvat.
Už vám nemůžu nic nechat na dluh.
Šéf by mě za to vyhodil.
Kdyby bylo na mně...
Ano, vraťte to zpátky. Všechno vraťte!
Promiňte, hned je dám zpátky.
Nechoď dovnitř. Z toho kouká průšvih.
No, tak se přesvědčíme, jak to chodí, ne?
Lezou nám sem pipky. Bacha, pipka!
Hele, co tady čmucháš?
- Pánská jízda, dámo. - Ustupte laskavě.
Jestli si sem budu muset přivést poldy, udělám to.
Jak se tak na vás koukám, moc rádi by si s váma popovídali.
Půjdeš už domů?
Jasně, synova fotka je v novinách. A to ti stačí.
- Stavíš si na ni půIlitr s pivem? - Nech toho, Doro. Jdi domů.
- Půjdu, když půjdeš se mnou. - Nech starýho na pokoji, ženská.
- Zaslouží si svůj klid. - A co můj klid?!
Všichni byste měli bejt doma u svejch žen a dětí!
Jistě, tvoje žena by ráda viděla něco z toho, cos tady dneska utratil.
Nejspíš by si za to mohla koupit pár pěknejch bot!
Děláš ze mě idiota! Jdi domů! Za chvíli přijdu.
Švihej!
Všichni byste se měli stydět, jak tady jste!
Prostě odejdi, Doro.
Promluvím s tím známým právnkiem. Poradí ti.
Děti potřebují otce. Je to lepší než nic.
Lepší?
Je to jediný muž, kterého jsem poznala, víš?
Vždycky byl trochu... nebezpečný.
Ale fešák! Neumíš si představit, jak byl hezký, když byl mladý.
Pořád je.
Kam bychom potom šli?
Jsem jeho žena. Matka jeho dětí.
To...
musím vydržet.
Víš, že kdybys odešla,
musel by ti platit? Musel by!
Nechtěla bych jen sedět a čekat na peníze. Děkuju.
Ty ale jsou!
Vezmu jich pár pro děti. Budou jim chutnat. Ještě jeden.
Moc ti děkuju.
- Kéž bys mi rozuměla. - Rozumím.
Ale nechci.
Víš, že někdy mi ani nevadí, že táta pije?
Proč to říkiáš? Je tak odpornej, páchne.
Já vím, ale když trénujeme sami, nemusím se tolik snažit.
Už mě to nebaví.
Já plavu za čtrnáct dní mistrovství Austrálie, takže radši...
Naberte dech! Nechci tady žádný flákán!
Na místa.
Nakonec ze sportu. Plavání.
Nový plavecký objev, Dawn Fraserová, zřejmě způsobí příští týden
na mistrovství Austrálie v Sydney velký rozruch.
- Tam bude přece Tony taky. - My taky. - Ronalde, já to poslouchám.
Zůčastní se i mladý plavec, pošilhávající po olympiádě v roce 1960.
Trénuje pod dozorem svého přísného otce a je vynikající ve volném stylu,
Gary Humphrey ze Sydney.
A co John?!
Ten tě nemůže dostat, když se objevil až teď.
... se prosadili hráči tvrdě trénujícího mužstva...
"Mistrovství Austrálie, Sydney" - Chceš jabko? - Jo, dkiy.
- Nechceš sušenku? - Ne.
Ahoj, jak se máš?
Kvalifikovat se znamenalo porazit nejlepší z nejlepších.
Nemůžu uvěřit, že jsem vážně tady.
John byl ještě na kvalifikaci mladý.
Támhle je Tony.
- Musím jít dolů. - Nech ho být. Je to jeho chvlie. - Nebudu tu dřepět.
- Ty jsi z Queenslandu, že? - Ano.
- Ten znak? Fingleton? - Ano, přesně.
- A vyhraješ? - Ano, doufám.
- Úsměv, Tony! - Dki.
Pardon, nevíte, kterej je pan Humphrey?
Pardon, pane. Vy jste Humphrey?
- Jo. - Harold Fingleton, Johnův otec.
Můj kluk strčí toho vašeho do kapsy, kdykoliv si vzpomene.
- Tak proč to nezkusit? - Dobře.
Támhle je Dawn Fraserová.
Ta z nich bude určitě nejlepší, co myslíš?
Promiňte.
Tak, všechno je dohodnutý.
Jo? Mám ještě dva dny. Jsem ve formě.
O tebe nejde. John proti Humphreyho klukovi.
Plaveš, zítra v deset.
Pro otce bylo tohle to hlavní klání,
které mělo prokázat Johnovo prvenství mezi mladými plavci.
- Prvních třicet se stáhni a pak bičuj. - Jeď naplno celou dráhu.
Jasně.
Ukaž jim, jak se plave v Queenslandu.
- Zvládneš to! - Na místa.
Připravit!
- Jeď, Johne! - Přidej!
Rychlejc! Johne!
Seš dobrej! Výborně, chlapče.
- Kolik? - To je v tomhle věku rekordní čas!
- Za kolik? - Tímhle tempem za pár let předhoní každýho!
Výbornej čas!
Nejlepší v zemi! Dobrej čas.
"Juniorské mistrovství ve znaku"
Asi to dokáže!
Jeď, Tony!
Tvůj syn právě vyhrál juniorské mistrovství.
Počkej, až ty balíci uviděj tebe.
Děkuju, Rone. Dkiy.
- Gratuluju, Tony. - Dki, Dawn.
- To je můj bratr, John. - Moc mě těší.
No, gratuluju.
- Jsem Tonyho trenér. Harold Fingleton. - Těší mě.
Myslíš, že nám na olympiádě vybojuješ nějaký zlato?
- Jedno by stačilo. - Náš John tam za rok taky pojede.
- Má to v krvi. - Tony je taky moc dobrej.
Musí si hlídat časy.
Moje máma. Chce, abych dostala co nejvíc autogramů.
- Podepíšeš se mi? - Já? - Jo, vyhráls.
- Tak jo. - Musíme se jít ještě vyfotit.
Bezva, my taky, Johne...
Ne, promiňte. Myslím, že chtějí jen vítěze.
Nezlob se.
"O rok později"
Kde je John?
Tady.
Čekám tě u bazénu. Zase jsi nepřišel!
A co?! Potřebuju pauzu.
- Kdo ti to dovolil? - Nikdo.
Státní přebor není sranda.
Ty kluci tě stáhnou zaživa!
Ani jeden z nich mě nikdy neporazil.
- Ten kluk z Bundabergu je dobrej. - Toho zvládnu.
Tati, na co se mám furt honit? Stejně vyhraju!
Pátej!
Ty línej smrade!
- Promiň. Byli dobrý. - Nebyli dobrý. Trénovali, ty ne.
Nemáš na pořádnej trénink silnou vůli!
Myslíš, že jsi machr, co skočí do vody a vyhraje?
Tak to si najdi jinýho trenéra.
Protože my dva jsme skončili!
Když se...
Když se irské oči smějí...
celý svět...
když se irské oči smějí...
Pamatuješ si?
Žvaníš samý blbosti!
Žádný blbosti. Pamatuješ?
Jako za starejch časů...
- Nedělej ze mě idiota! - Žvaníš samý blbosti!
Nech mě domluvit, nejsem tvůj kámoš, abys sis na mě otvíral hubu.
- A ty to víš? - Jděte spát. Tak běž.
- Pokouším se zjednat tu klid. - ČIověk žije mezi samejma ignorantama!
Komu tu říkiáš ignorant?!
Ty seš z nás nejhorší ignorant. Co jsi kdy pořádnýho dokázal?
Především si myslím, že když jsem tě přivedl na svět,
nebylo to to nejlepší, ty zbabělče!
Neposloucháme nic jinýho, než jakejs byl skvělej fotbalista!
Tak kde máš nějakej důkaz?
Seš nula! Nic jinýho. Seš nula!
- Harolde, měI bys jít spát. - Ne, to teda nepudu! Co ty vlastně víš?
Kdo si myslíš, že seš, táto? Umíš jenom dřepět doma a urážet!
Parchante!
Ne...
Už ho nech, Harolde!
Proboha!
Nech ho být!
Tys ublížil mámě!
Musíš hned do nemocnice. Vstávej! Klid!
Mami!
Mami, je ti dobře?
Když už se ptáš, dobře.
Má patnáct stehů a velký štěstí, že jí prst zůstal.
Copak to čteš?
Hamleta.
Chceš přiští měsíc vyhrát závody nebo ne?
Oba si budete dávat o mlii navíc, aby se vám nezkrátily žliy.
Piš si, že ti, co tě loni porazili, udělaj všecko pro to, aby to tak bylo i letos.
- Budu tam první. - Těžko!
A teď zpátky!
Naplno! A znakem, oba dva!
MěI bys až do závodu trénovat v lázních.
Budeš mít tejden na to, aby sis zvyknul na délku bazénu.
Jo, dobře. A co John?
Toho si nechám tady. Musí si ještě vylepšit otočky.
- Dobře. - Tak hoši, do práce.
Jak ti šel trénink? Je to zvláštní tě nevidět.
- Jo, dobrý. Jde to dobře. - Jo? - Jo. Takže dneska vyhraješ?
- To doufám. Zatím ahoj. - Ahoj. Měj se.
- Neviděli jste Johna? - Ne.
Tam je Tony!
- Ztratils něco, Tony? - Ne, nemluvil jsem s Johnem.
Máme... takovej rituál. To nic. To je jedno.
Mami, co se děje?
Já nevím.
- Mají ho v programu? - Ne, dívala jsem se.
A je to!
Je jednička! Já to věděI!
Jen malá změna v plánu.
Myslíš, že bych doplaval až do Ameriky?
Budeš tu dlouho sedět a litovat se?
Ne, John je hvězda.
Je to lepší plavec než já. Vždycky byl.
Je dobrej, mami.
John je jednička.
Byl to jen závod. Přijde ještě spousta dalších.
Mami, na to už je pozdě, víš?
Kolik let už plavu?
ChtěI jsem vyhrát medaili.
ChtěI jsem jen být šampión a mít medaili z olympiády.
Víš...
ChtěI jsem prostě být někdo.
A myslíš si, že nejsi?
- Vyhrát medaili na tom nic nezmění. - Mami, to jsou jenom řeči! Jasný?
ChtěI jsem...
MěI jsem plán. Myslel jsem, že možná...
když se dostanu úplně na vrchol, že mě to přivede někam...
že budu mít... že budu... Já nevím!
Musíš najít další sliu tady. Ve své hlavě.
Poslouchej...
Chlapče můj zlatej. Miluju tě, moc a moc.
Jsem na tebe pyšná.
Já vím...
Chlapče zlatej...
Jen ty sám můžeš ze sebe něco udělat.
Ne tvůj otec, ani já.
A jestli je plavání, to co chceš, vždycky přijde další závod.
Ale taky můžeš zkusit dělat něco úplně jiného,
co nebude souviset s plaváním.
A to by tě zavedlo...
úplně jinam, kdybys chtěI.
Rychleji! Dělej!
Tony! Pojď si dát pivo!
Ne, nechci.
Musím...
- Trénoval jsi? - Jo.
- Eště že já nemusim. - Jasně.
Víš, že když jsme byli děti, dělals mi ze života peklo?
- To kecáš. - Ne, nekecám.
- Strašně si mi lez na nervy. - A proč?
Nevím. Byls takový neviňátko. Slušnej chlapeček.
Já nebyl zvlášť slušnej! Jenom jsem nemlátil každýho na potkání.
Já neměI za zadkem tátu, co by mi pomáhal.
- Staral jsem se o sebe sám. - Ale měI.
Než jste začali plavat.
Proto jsi ho chtěI přechlastat?
To bylo vtipný?
Bylo.
Hele...
I když jsem jako dítě věděI, že ti snadno namelu, stejně jsi byl rváč.
- Ty se nevzdáváš. - Já nevím.
Možná jednoho dne přestanu jít hlavou proti zdi.
Bejt rváč není jen mlátit všechny hlava nehlava.
Ty to víš.
Ukaž tátovi, co si zač. To dokážeš.
- Už jdeš? - Jo.
- Tak jo. - Ahoj.
Jo. Ukaž jim to!
Jasný?
- Johne... - Jasně, mistrovství Austrálie přiští měsíc bude těžký,
ale myslím, že to bude v pohodě. Jako vždycky.
Tony! Mezi vámi dojde k nemilosrdnému souboji. Řekni nám k tomu pár slov.
Co takhle až po závodě?
Dkiy.
"Mistrovství v plávání státu Queensland"
Nevím, jestli dokážu ustát to jejich soupeření.
Myslím, že mi bude špatně.
Připravit!
- John se propadá. - Co?
John je pozadu!
Mami, Tony je teď první!
Poklona, Tony. Dostals mě.
Tebe ne.
Jeho.
U mě skončil.
Tati?
No? Všechno jsi zahodil.
Ale nic jsem nezahodil!
Možná jsem to nechtěI.
- Ale Tony ano! - Všechno jsi zahodil, ty idiote.
- A mohls bejt nejlepší ze všech. - Možná je nejlepší Tony.
Přiští týden může vyhrát mistrovství Austrálie. To je jeho sen!
Ale ne můj sen!
Jdi si za matkou.
- Harolde, takhle to nejde dál - Přestaň mi říkiat, co mám dělat!
Ne, už to zašIo moc daleko. Musí to skončit!
Všechno je to tvoje chyba.
Tys chtěla pět dětí.
Co to plácáš? Co ti udělaly?
- Co jsme ti udělali? - Co udělali?
Proč jsem byl v sirotčinci? MěI jsem rodiče!
Proč mě tam šoupli k těm špinavejm zmetkům?
Abys věděla, já moh hrát...
Já moh hrát fotbal, ale to ne...
Vona totiž Haroldova Dora chtěla mít pět dětí!
- Ježíšikriste! - Už jsi měI dost! - Dej to sem! - Chci abys přestal pít!
- Co po mně chceš? - Tak dost!
Nech toho, idiote! Pusť to!
Není ti nic?
Já... už nemůžu. Už to nevydržím.
Můžeš si dělat, co chceš!
Můžeš za to ty, ne já!
Doro!
Johne...
Co je? Co?
Doro!
- Co to? - Pššt...
Blbá ženská!
Kde je máma?
Mami?
Mami, vstávej!
Mami, vstávej! Cos to udělala?
Prášky na spaní.
Pomoz mi ji zvednout!
Ronalde, pomoz mi ji zvednout! Musíme ji donutit, aby vstala!
Musí vstát a chodit!
Mami, musíš chodit!
- Ne, nesmíš si lehnout! - Tony, víš, co děláš?
Už chladne. Diane, přines rychle deku.
- Polož ji, to je dobrý. - Jak uděláme, aby zvracela?
Mami, nespi! Zkus zvracet!
Zvedni ji!
Běžím zavolat sanitku. Ať se děje, co se děje, nenechte ji usnout!
Lejte na ni vodu! Hlavně nesmí usnout!
Všechno, co měla v žaludku, jsme vypumpovali.
Bude ji pálit v krku, ale bude v pořádku.
Můžeme ji nechat spát? Dobře. Děkujem.
- Mlkio a cukr. - Udělám to.
Co tady chceš?
Nezačínej, Harolde, nebo tě zabiju.
Vážně! Zabiju tě, ty hajzle!
Tak fajn.
Čaj, Billy?
Nevím, co bychom si bez tebe počali.
Prosím tě, ať ti bude zase smutno, řekni mi to.
Ano, řeknu.
Musela jsem něco udělat.
Tohle ne. Cokoli jinýho.
Všechno jsem zkusila.
Všechno ne.
Vím, na co myslíš.
Jestli nepřestane...
tak odejdu.
Ale nemluvme o tom. Počkám až všichni vyrostete a nebudete mě potřebovat.
Toho se nedočkáš.
Chlapečku můj.
Promiň.
Mitchell. Kterej to je? To je ten na dvojce...
"Mistrovství Austrálie, Brisbane, 1961"
Do nich, Tony!
Tak co, kdo bude za mnou druhej?
Snaž se, abys byl druhej za mnou.
Experti mi znásobili vůli.
Připravit!
- Přidej, Tony! - On to vyhraje!
Dělej, Tony!
- To je ono! - On vyhraje!
Vyhrál! Frajer!
Máme v rodině mistra Austrálie.
To je skvělý.
- A dál? "To je skvělý"? - Co chceš, abych řek?
Celý roky jsi ty děti tlačil k tomu, co Tony dokázal.
A nakonec se ani neobtěžuješ jít na závod jeho života!
- Já už jsem s tím skončil. - Co ti ten kluk udělal?
Tati...
Chci abys viděI tohle.
Jsem v něčem v Austrálii nejlepší.
Možná jeden z nejlepších plavců znaku na světě.
- Ty jsi nejlepší v Austrálii? - Jo.
Je mi líto, že jsi měI hrozný dětství
a mrzí mě, že jsi nemoh hrát fotbal za Austrálii...
Ale tati... tohle je můj život...
a ty jsi... jeho součástí, tati.
To je pro tebe.
Já vím, žes chtěI, aby to byl John, ale to já to dokázal.
Já!
To nemá se mnou nic společnýho.
Vyhrál jsem mistrovství Austrálie.
Bože!
To je dobrý, že jo?
Je to dobrý, viď?
Dobrej pocit?
- Na co se to koukáš? To je prezident Kennedy? - Jo.
Není skvělej?
Dostal nějaký úřad na Harvardu, kde dřiv studoval.
Vypadá to tam moc hezky.
Z Brisbane je to tak daleko jako na Měsíc.
V malém městečku na severu Queenslandu
v australském plaveckém družstvu se tvrdě trénuje
na nadcházející soutěž v Melbourne,
ze kterého vzejde tým pro Empire Games.
Všichni přejeme: "Hodně štěstí, chlapci!
Hele, to je Tony!
- Ten má ale štěstí, pacholek. - Víš, že s tím štěstí nemá co dělat.
To je Murray Rose! On je tak...
- Tak... - Tak blond! - Tonymu to sluší.
- Kéž bych byl v tom družstvu. - Nezačínej s tím!
- Večeře! Diane, pojď. - Jo, už jdu.
Myslím, že bych ho porazil.
- Chceš to znovu zkusit? - Proč ne?
Je to velký sousto. Náročný. Kromě olympiády nic většího není.
- Chci to zkusit. - Myslím, že to není dobrý nápad.
- Chceš, abych vyhrál, ne? - To chci, ale nechci, aby Tony prohrál.
Bazén, v šest ráno. Budeme tam první.
"Kvalifikace na závody Empire Games, Melbourne, Austrálie, 1962"
- Brácha bude silnej soupeř. - To on vždycky.
ChtěI by na olympiádě bydlet se mnou na pokoji.
Můžeš vyhrát. Je to jen tam a zpátky.
Za okamžik začne závod mužů na 100 metrů znak.
Připravit!
Už určili tempo. Tony Fingleton a Jason Saunders vedou o půl délky.
A co John, kreténe?!
Za nimi se udržuje John Fingleton v dráze šest.
Přidej, synu!
Výkony jsou těsné. A závod vrcholí...
Rychlost plavců se zvyšuje...
Kdo to byl? Saunders nebo bratři Fingletonové?
Jestlipak budou oba moci jet na olympiádu? Asi to bude Saunders.
Bylo to velmi, velmi těsné. Obecenstvo bouří. A výsledky...
Saunders těsně překonal Fingletona...
Kterýho, vole?!
Čeká se na další výsledky.
Následují Vincent ve třetí a Fingleton v šesté dráze.
To je John! Čtvrtý.
Dámy a pánové...
- Tony to dokázal! - Dokázal to!
Dokázal to! Tony jede na Empire Games. Musíš z toho mít přece radost.
Jo, dokázal to.
Empire Games! To je fantastický!
Mami!
TAA vítají australský tým na cestě na Empire Games.
Přejeme hodně štěstí!
Já vím, jak moc sis přál být v tomhle týmu.
Nikdy mě nenapadlo, že to dokážu já a ne ty.
Tím co táta udělal nás oba podrazil.
Přál bych si vědět, o co mu šIo. Proč jsi mi nic neřek?
Táta nechtěI, abys to věděI.
Já bych ti to řek.
Už to mezi náma není jako dřiv.
Byl to prej jedinej způsob jak vyhrát.
Buďme znovu kamarádi, jo?
Jako jsme bejvali.
Seš můj brácha.
Mám tě rád.
- Johne, miláčku! Doufám, že nejsi moc zklamaný. - Ne, líp to nešIo.
- Nechceš něco sníst? - Ne, děkuju.
- Kam zase jde? - Prej si lehnout. Let z Melbourne je pěkná štreka.
- Je v pořádku? - Myslím že jo.
- Hrdina se vrátil domů, co? - Nech ho žít. - Teď na tvoje kecy nemá náladu.
- Ty mi budeš říkiat, co můžu? - Harolde, nezačínej zas!
Ten kluk měI talent, ale nikdy neměI dost odvahy.
Odvahy měI dost. Ale tys ho o ni připravil.
- Co ty můžeš vědět? - Vždycky sis myslel,
že John je ta jednička. Ale omyl, a ty to neumíš přijmout.
Je fantastický, co Tony dokázal a jsem na něj hrdej.
- Prohráls závod. - Celej závod mi může bejt ukradenej.
Ztratil jsem bráchu!
- Jdi do pokoje! - Ne! - Vidíš, cos udělal!?
Cos natropil mezi svými dětmi?!
Nejsou to mý děti, ale tvý.
Nech si je!
"Vesnice pro závodnkiy Empire Games, Perth, Austrálie"
- Zaplatí ti plný školný? - Jo, školu, stravu, všechno.
A jenom za to, že za ně poplavu.
- Což jsem stejně chtěI. - Murrayi, vezmeš si mě?
- Tebe by určitě taky vzali. - Dali by mi školný?
- Jo, UCLA, Harvard, Yale... - Harvard?
- Nejlepší škola ve Státech. - Jo, vím. Tam přece studoval i Kennedy.
Musíš napsat žádost na děkanát. Pomůžu ti.
- Dal bys mi jedny svoje plavky? - No tak jo.
Radši bych je měla i s tebou.
"Hry Spojeného Commonwealthu, Perth, Austrálie 1962"
A tady kráčí australský tým. Hrdě pochoduje po stadionu
za velkých ovací publika.
Pořadatelé, vážení diváci...
a zvláště všichni sportovci...
prohlašuji Sedmé hry Spojeného Commonwealthu za zahájené.
- Ronalde, nech to, neuvidíme zahájení. - Snažím se vyčistit obraz!
- Nevidím. - To je Tony!
- On určitě vyhraje! Vím to! - Sluší mu to.
Vypadá, že hodí šavli.
Připravit!
Jeď, brácho!
- Dobře, Tony! Ty to dokážeš! - Dělej, Tony!
Nejlepší mezičas, co kdy měI.
Vyhrál!
Jakej měI čas?
"2. místo: Dráha 6 Fingleton"
O desetinu sekundy.
Ale vyhrál stříbrnou! Stejně vyhrál medaili! Bože můj!
Děkuju.
- Co to děláš?! - Já...
Vystřihuju články o Tonym.
- Vrať mi to! To je moje! - Ježíši!
Harolde, polož to album.
Hned ho polož.
- Pojď sem! - Nech mě na pokoji!
Doro!
Okamžitě se vrať!
Pojď sem!
Nemůžu. Musíš mi pomoct!
Nemůžu... se tam vrátit!
- Dobře. Neboj. - Musím mluvit s tím tvým právnkiem.
Doro!
- Řekni jí, ať jde domů! - Harolde! - Tvoje místo je doma!
- Jestli hned neodejdeš, zavolám na tebe policii. - To by ses nevodvážila.
Harolde, bylo by to pro mě potěšení!
Okamžitě najdu číslo a volám toho právnkia.
Přilétá letadlo s Tony Fingletonem, rodákem z Brisbane,
stříbrným medailistou Empire Games dvojnásobným mistrem Austrálie.
Když jsi vystupoval z letadla, byla jsem tak pyšná.
Hele, hele!
... jeden z našich velkých plavců, Tony Fingleton. Dvakrát mistrem Austrálie...
Harolde, tvůj kluk je v televizi!
... nejlepší plavec znaku v Austrálii...
Jaký to je mít doma mistra?
Jaké máš plány? Budeš se za rok chystat na olympiádu v Tokiu?
Asi ano. Ale ještě čekám na důležitou zprávu. Hodně důležitou.
Byla by to velká změna, skvělá. Ještě nevím.
Ať je to cokoli, držíme palce a vítej doma.
- Tak už ti to asi budu muset dát. - A co? - Je tu týden.
"Pane Fingletone, jsem potěšen Vám oznámit,
že přijímací komise se shodla na nabídce plně hrazeného studia na Harvardu.
Přijměte prosím naše gratulace k vašemu úspěchu."
Mám to! Nabízejí mi plně hrazené studium na Harvardu!
Nechci, abys jel.
Nechceš, abych studoval?! Mami! Máš ponětí, co ten papír znamená?
Já taky nechci, abys odjel.
No tak! To nemyslíte vážně! Tohle je zaplacené studium!
Ty to nechápeš?
- Co? - Budem sami.
To bys byl dlouho pryč...
Ahoj.
Amerika je pořád rovně, až kam to jde a pak vlevo.
- Máš pocit, že tě opouštím, že jo? - Ne.
Mami, musím jet. Tohle se nedá odmítnout.
Bude stýskat, nic víc.
Mám pocit, že tě ztratím. Že už se nikdy nevrátíš.
Mami, jenom čtyři roky. Vrátím se.
Jsi hrdina. Víš to?
- Nic se neděje. - Určitě? - Jo. - Žádný...
Ne.
Ne, on už mi nemůže ublížit. To je dobrý.
Jistota, že studuješ, všechno vylepšila.
Harvard! Představ si!
Třeba potkáš prezidenta Kennedyho.
Nebo tu jeho nádhernou ženu.
A těch amerických děvčat. Jsou tak překrásná.
Vím, že tam musíš jet. Vím, že musíš z tohohle pryč.
- Na mě nezáleží... - Mami, záleží. - Vůbec nezáleží. - Ale jo.
Jenom se...
...trochu bojím, to je všechno.
Mám strach z toho, co bude.
Večer odtud odplouvám.
Já asi nepřijdu, tvá matka to ví.
Vzpomínáš si, jak jsi mě vzal poprvé do bazénu?
Já jo, ještě ve starejch lázních.
Hrozně jsem se bál, že se utopím.
Tys mě držel
a pak jsi mě najednou pustil.
- To si pamatuju. - Jo. Ale já nešel ke dnu.
Plaval jsem.
Potom jsem od tebe plaval dál...
Možná až na druhou stranu.
- Už půjdu. Ještě musím balit. - Já pudu taky. Pokecám s chlapama.
Jo.
Můžu pro tebe něco udělat, tati?
Ne, nic nepotřebuju.
Žij si dobře.
Jediná věc, kterou jsem chtěl, byla otcova láska.
Možná že mě svým způsobem měl rád, jen to neuměl dát najevo.
Jediné, co jsem mohl udělat, bylo jít za svým srdcem a najít si štěstí sám.
Dneska plavali váš závod. Díval jsem se na to.
Vsadím se, že byste tam rád byl.
- Ne. Jsem tam, kde mám být. - Tady?
Kdekoli na světě bych nebyl radši.
Ale vyhrát olympiádu by bylo pěkný, ne?
Někdo mi kdysi řekl:
"Budeš-li nikdo bez medaile, s jednou se nic nezmění."
Stopnete mi to? Dkiy.
Teď máme bazén pro sebe.
Výborně, synu.
Harold svůj boj s alkoholismem vyhrál, i když už s Dorrou nikdy nežili spolu. Zůstali až do své smrti přáteli.
Z Romabdau vyrostl vynikající všestranný atlet a má tři děti. Diane je šťastně vdaná.
Joe se dvakrát oženil a má syna. Jeho vztah s Tonym jee stále napjatý. Tony se den po své promoci na Harvardu oženil.
Swimming Upstream (2003) IMDB : http://www.imdb.com/title/tt0326664/ #: Russell Mulcahy