Že skoraj 100 let je minilo, odkar so kristjani iz Evrope zavzeli Jeruzalem.
V Evropi vladata zatiranje in revščina.
Vsi, kmetje in gospoda, bežijo v Sveto deželo, željni bogastva ali odrešenja.
Neki vitez se vrne domov, da bi našel svojega sina.
Francija, 1184
NEBEŠKO KRALJESTVO
Ker je storila samomor, ne sme biti pokopana v blagoslovljeni zemlji,
nato pa jo zagrebejo sredi križišča. Le kakšna logika je v tem.
Oče? -Kaj?
Hudič je praktičen.
Če je bila čarovnica, od nje ni imel kaj prida.
Kaj pa ti veš o logiki? -Imam ušesa, oče.
Čeprav enega malce manjka. Ker imam rad pravico.
Rad kradeš.
Utihni. Ti koplji.
Križarji.
Umaknite se, prosim.
To vam daje moj gospodar za pokop. In za mašo za njeno dušo.
Počakaj. Si pozabil?
Žena tvojega brata je bila. -Samomorilka. Odsekaj ji glavo.
In nato mi vrnita sekiro.
Poznate ta kraj, gospod?
Poznam? Vsak njegov kotiček.
Ste govorili s svojim bratom? -O čem? Še vedno je aretiran.
Vaš brat ni nič bolj odgovoren za ženin greh kot jaz.
Niso vsi enakega mnenja, gospod. -Pokop je bil ... -Da.
Je niste pohabili? -Ne.
Dobro. Zakon gre včasih predaleč.
Predaleč. Sprašujem se: Bi Jezus res tako storil?
V imenu krščanstva počnejo marsikaj, česar Kristus ne bi bil sposoben.
Izpusti svojega brata. Ne morem brez njega.
Mojega brata je obsedel hudič in ga je treba pregledati.
Tvoj brat ni nič bolj nor kot ti. Žaluje.
Brez tvojega brata ne morem dokončati cerkve. Izpusti ga.
Daj mu to in povej, da močno molim zanj.
Škof te potrebuje. Izpustite ga. -Vstani.
To niso nebesa, resnični svet je z vsemi svojimi težavami.
Ne rani samega sebe. Za to so vedno dobri drugi.
Kaj pa Jeruzalem? -Jeruzalem?
V nevarnosti, gospod. Kot vedno.
Saracenom se upiramo že več kot 100 let.
Saraceni v Egiptu, Siriji in vsej Arabiji so se zdaj združili.
Saraceni in nekdo nov. -Saladin, njihov kralj. -Saladin.
Neumnost.
Zelo lep. -In kljub temu ne piješ.
Vitez bi moral biti vitez, menih pa menih.
Brat ... -Ne oba naenkrat. Takole pravim.
Morda sem staromoden, ampak ...
Glede čaše ... Spretnega rokodelca imam, kovača.
Oziroma sem ga imel.
Kateri sin kovača iz mojih časov je zdaj kovač?
Balian, najstarejši.
Umrl mu je otrok.
Njegova žena je zapadla malodušju, ni se je dalo spametovati ...
Ubila se je.
Se zgodi. A kaj ima to opraviti z vami?
Zasebna stvar.
26 let je minilo, kar je moj brat postal križar, zdaj pa se vrača.
Pravi baron jeruzalemskega kraljestva.
Kaj to pomeni za imetje mlajšega brata? Če ni dediča, postane moje.
In s tem tvoje. -Potem pa se zahvaljujem zvezdam za strica.
Njen grob je bil tu. Ali tamle?
Bojim se, da ti ne morem točno povedati. Ni me bilo pri pogrebu.
Ozmerjaj me z lažnivcem. Pravico imaš.
Nikoli ne udariš nazaj.
Vedno nastaviš še drugo lice. O sebi misliš, da si brez greha.
To je greh!
Delala bova.
To je tisti mož. -Orožar si, kajne?
Tvoj gospodar in ta duhovnik pravita, da si zelo spreten.
Mojo hvaležnost imaš in moj blagoslov.
Danes bom molil za tvojo mrtvo ženo in mrtvorojenega otroka.
Treba je podkovati vse te konje. Potrebujemo tudi hrano. Plačali bomo.
Strinja se.
Gradil je odlične naprave za obleganje.
Vojaške priprave, ki mečejo velike skale.
Dela tudi lep srebrni nakit.
Eden redkih sopotnikov bo, ki bo več vreden živ kot mrtev.
Utihni.
Si se boril? -Na konju.
In tudi kot inženir. -Proti komu in za koga pa?
Za enega gospodarja proti drugemu, na kraju, ki se ga ne spomnim.
Zdaj gre za boljšo stvar. En bog proti drugemu.
Plača je v sorazmerju s tem. -Saj sem mu pravil.
Mi še vedno svetuješ, kar si mi svetoval prej?
Še vedno, gospod.
A vedi, da ta mož, Balian, žaluje za svojo ženo.
Kaj piše?
Le kakšen človek je tisti, ki ne izboljša sveta?
Pusti me samega z njim.
Bog nas je ustvaril kot ljudi. Vsi moramo trpeti.
Tudi jaz sem nekoga izgubil.
Nekateri pravijo, da ni boljšega kraja od Jeruzalema, da prosiš odpuščanje.
A sam menim, da za to ni boljšega kraja, kot je tu in zdaj.
Poznal sem tvojega soimenjaka.
Poznal sem tvojo mamo.
Iz spoštovanja do nje moram priznati, da je nasprotovala.
A bil sem gospodarjev brat in ni imela izbire.
Toda nisem je prisilil.
Moram te prositi odpuščanja.
Godfrey sem, baron Ibelinski.
V Jeruzalemu imam 100 vojakov.
Če boš šel z mano, ti bom preskrbel delo
in ti bom hvaležen. Tako, povedal sem.
Kdorkoli že ste, gospod, moj dom je tu.
Tvoj dom je mrtev.
Nikoli več me ne boš videl. Če bi rad kaj od mene, povej zdaj.
Ničesar nočem.
Oprosti, ker sem te motil. Naj te Bog varuje.
Jeruzalema ni težko najti.
Greš tja, kjer govorijo italijansko,
in nadaljuješ, dokler ne govorijo nekaj drugega.
Preko Messine gremo. Zbogom.
Vaščani te nočejo.
Ko bo stari gospodar umrl, te bodo izgnali.
Ko bo umrl škof, se bo to zagotovo zgodilo.
In ti boš dobil mojo posest.
Cerkev. -Ti.
Vzeli bi te s sabo v Jeruzalem. Stran od vsega tega.
Dogovoril sem se z njimi.
Prisežem ti, da ne boš imel miru, dokler boš ostal tu.
Še nihče ni nikoli potreboval novi svet bolj kot ti.
Predstavljaj si, da izginejo tvoji grehi in bolečina.
Vse.
Če se pridružiš križarjem,
boš morda lahko rešil svojo ženo iz pekla.
Obzirno bom povedal. Storila je samomor. V peklu je.
Čeprav kaj počne tam brez glave ...
Počakajte tu.
Si me prišel ubit? To niti zdaj ne bo lahko.
Torej?
Zagrešil sem ...
umor.
Mar ga nismo vsi?
Je res, da se v Jeruzalemu lahko očistim svojih grehov?
In grehov svoje žene? Je res?
To lahko ugotoviva skupaj.
Pokaži mi roko.
Poberi ga. Pokaži, iz česa si. -Ranjeno roko ima, gospod.
Nekoč sem se bojeval dva dni s puščico v modih.
Nikoli ne drži meča nizko. Dobro se boriš.
Vadiva.
Visoko ga drži, takole.
Italijani pravijo temu posta del falcone, kraguljeva preža.
Zamahni od zgoraj. Tako.
Poskusi. Drži meč bolj naravnost.
Nogo nazaj. Upogni kolena. Meč bolj naravnost.
Brani se.
Rezilo ni edini del meča.
Napadi.
Lahko jaz poskusim?
Pazi.
Kaj je to?
Stric. -Nečak.
Z vami je neki Balian, ki je ubil duhovnika, svojega brata.
Moj oče in gospod škof sta mi naročila, naj ga pripeljem nazaj.
Res je, kar pravi. Pravico imajo, da me odpeljejo.
Jaz pa pravim, da je nedolžen. Če mislite, da je kriv, se bomo borili.
Bog bo odločil, kdo ima prav. -Moj nemški prijatelj študira pravo.
Izročite mi ga. Z vami se bom boril za kaj drugega.
Stric, morilec je. -Jaz tudi.
Zagotovo boš med tistimi, ki bodo danes tu umrli.
Moj stric si. Moram te spustiti.
Umaknite se na bok!
Zahvali se mojemu bratu za njegovo ljubezen.
Sin Rogerja de ... -Snemi čelado, ko govoriš z mano.
Sin Rogerja de Cormierja sem.
Pravico imam, da zame zahtevate odkupnino.
To je res.
Zlomili ste puščico.
Če so rebra polomljena, lahko pride mozeg v kri,
zaradi česar boste dobili vročico in umrli.
Ali pa se bo naredila cista in boste preživeli.
V božjih rokah ste. -Mi lahko prineseš še malo vina?
Ni šlo za to, da te ne bi smeli odpeljati.
Ampak način, kako so to zahtevali.
Imeli so pravico, da me odpeljejo.
Jaz pa tudi.
Ubiti nevernika ni umor. Pot v nebesa je.
Kam greš? -V Jeruzalem, brat.
Po kateri poti? -Nekdo bo že vedel.
Bog ve.
Kdaj bomo ustavili to norost? -To kmalu ne bo več moja skrb.
Kdo je to?
Moj sin.
Ko bi se le lahko boril s tabo, ko si še lahko delal pankrte.
Tvojo mamo sem spoznal, ko je delala svoje.
Na srečo si prestar, da bi bil moj.
Vse se bo poravnalo.
Messina - luka za odhod v Sveto deželo
Ali veš, kaj je Sveta dežela?
Novi svet.
Človek, ki ni imel v Franciji niti hiše,
je v Sveti deželi gospodar mesta.
Tisti, ki je bil prej gospodar, je zdaj berač.
Tam, na koncu sveta,
ni pomembno tvoje rojstvo, ampak to, kar imaš v sebi.
Jaz si želim le odpuščanja. Samo tega.
Mojega rodu si, ne glede, kaj je bilo.
In to pomeni, da boš služil kralju Jeruzalema.
Kaj bi kralj z nekom, kot sem jaz?
Boljši svet, kot ga še ni bilo.
Kraljestvo vesti.
Nebeško kraljestvo.
Med kristjani in muslimani vlada mir.
Skupaj živimo. Oziroma se Saladin in kralj vsaj trudita za to.
Si si mislil, da se lahko križarska vojna lahko tako konča?
Lahko se.
Sin, moj edini naslednik si. Ne razočaraj me.
Ko smo zavzeli Sveto deželo, smo prevzeli tudi pristanišča Saracenov.
Italijanske ladje prevažajo svilo in začimbe ter romarje, če imajo denar.
In Italija postaja bogata, kot je hotel naš Odrešenik.
Kdo so to? -Muslimani.
Saraceni.
In jim je dovoljeno moliti? -Če plačujejo davke.
Hvaljen bodi Bog. Prav je, da ga slavimo.
Sliši se podobno kot naše molitve.
Dobro je.
Ko bo kralj umrl,
v Jeruzalemu ne bo več prostora za prijatelje muslimanov
ali za izdajalce krščanstva, kot je tvoj oče.
Jaz sem Guy de Lusignan.
Zapomni si to ime.
In mene.
Obdrži jo.
Gospod ...
Kako boste jahali brez palice, da bi tepli konja?
Nekoč bo kralj Jeruzalema.
Balian ...
Pohiti.
Ne smem naprej.
Poklekni.
Naj te ne bo strah, ko boš zrl sovražniku v obraz.
Bodi pogumen in pošten, da te bo Bog ljubil.
Vedno govori resnico, četudi to pomeni tvojo smrt.
Varuj nemočne in ne počni krivic.
To je tvoja prisega.
To pa je zato, da si jo boš zapomnil.
Vstani, vitez in baron Ibelinski.
Brani kralja.
Če bo umrl, brani ljudstvo.
Čas je, gospod, da se spoveste Bogu, ne sinu.
Obžalujete vse svoje grehe?
Vse, razen enega.
Odpluj zdaj v Jeruzalem, kot je želel tvoj oče.
Jaz pridem za tabo čez teden dni. Potovanje je nevarno.
Če te namerava Bog tam kako uporabiti, te bo obvaroval.
Če ne ...
Bog te blagoslovi.
Pravi, da je konj njegov.
Zakaj pa naj bi bil njegov? -Ker je na njegovi zemlji.
Konja sem iztrgal iz morja.
Pravi, da si velik lažnivec in da se bo zato spopadel s tabo.
Nočem se boriti. -Potem pa mu moraš dati konja.
Ne.
Bori se pošteno!
Zakaj bi se? Vitez je. -Jaz pa baron Ibelinski.
Pravi, da je baron Ibelinski star. Spoznal ga je v Damasku.
Jaz sem novi baron.
Nehaj!
Dovolj je!
Ibelin, dovolj je!
Ibelin! Ne!
Ni ti preveč hudo, ker sem ti ubil gospodarja. -Njegov čas je prišel.
Takšna je božja volja.
Zdaj me pa pokončaj.
Odpelji me v Jeruzalem.
Zelo dober konj.
Vzemi ga in pojdi svojo pot.
To je tvoja nagrada. Tvoj ujetnik sem, suženj, če želiš.
Bil sem suženj ali nekaj zelo podobnega.
Nikoli ne bom imel sužnjev ali trpel, da bi jih imeli drugi. Pojdi.
Človek, ki si ga ubil, je bil velik muslimanski knez.
Ime mu je bilo Mummad al Fais. -Molil bom zanj.
Tvoje odlike bodo sovražniki poznali,
še preden jih boš srečal, prijatelj.
Starec, kje je bil križan Kristus?
Bog, kaj hočeš od mene?
Kako si lahko v peklu, če si pa v mojem srcu?
Gotovo ste ga poznali. -Kaj?
Ker nosite Godfreyjev meč, ste ga morali poznati.
Sem. -Moje velikosti je bil.
Da. -In zelenih oči.
Modrih.
Pridite z nami,
gospod.
Ne. Daj mi brisačo.
Daj mi brisačo.
Človek, ki ni imel v Franciji niti hiše,
je v Sveti deželi gospodar mesta.
Nehajte. Boli ga.
Kje je tvoj gospodar? -Nimam ga.
Daj mi malo vode.
Hvala.
Če vidiš Baliana, Godfreyjevega sina, mu povej, da ga je iskala Sibylla.
Kakšen se ti torej zdi Jeruzalem?
Bog mi ne govori. Niti na griču, kjer je umrl Kristus.
V nemilosti sem.
Tega nisem še nikoli slišal. -Kakorkoli že, zdi se mi,
da sem izgubil vero. -Vera mi ne pomeni kaj prida.
Srečal sem že fanatike vseh ver, ki so svoja nora dejanja
imenovali božja volja.
Videl sem preveč vere, v očeh preveč morilcev.
Svetost pokažeš s tem, da ravnaš prav
in da imaš pogum, da braniš tiste, ki se sami ne morejo.
In dobrota ...
To, kar Bog najbolj želi, leži tu in tu.
Tvoja vsakodnevna dejanja bodo pokazala, ali si dober človek
ali ne. Pridi.
Kralj je zadnjih šest let s Saladinom živel v miru.
V Jeruzalemu dovoljuje čaščenje vseh ver,
tako kot muslimani pred nami.
To so templjarji. Arabce so ubili.
Torej umirajo zaradi nečesa, kar jim je zaukazal papež.
Da, ne pa Kristus. Ali ta kralj.
pisarna upravitelja Jeruzalema
Kdo pravi, da ropam? -Ta priča,
ves Jeruzalem, sveti Bog in jaz.
Ta tako imenovana priča je Saracen. Laže.
Prišel bo dan, Reynald de Chatillon, ko te tvoj naziv ne bo več ščitil.
In kdaj bo to?
Sporoči mi, ko bodo ljudje enakovredni in bo zavladalo nebeško kraljestvo.
Ti templjarji so končali na vislicah zaradi ropanja,
za katerega vem, da si ga ukazal ti.
Dokaži. Do tedaj pa bom čakal v Keraku.
Kralj ti bo odvzel tvoj grad v Keraku, Reynald.
Kar poskusi mi ga vzeti, Tiberias. Čakal te bom.
Izpustili ga boste? Zakaj?
Ne morem vas varovati, če ne dovolite, da vas spremljajo naši vojaki.
Trgujem zato, da zaslužim, ne da užalim Boga z druženjem s kristjani.
Krščansko zlato pa vseeno vzameš. -Zlato je zlato.
Seveda.
H gospodu Tiberiasu.
Gospod.
Res je.
Nedvomno si njegov sin. Moj prijatelj je bil.
Jaz sem tvoj.
Godfrey mrtev. Ne bi mogel umreti ob manj primernem času. Pridita.
Po ulicah so razglašali, da si ubil velikega vladarja Sirije.
Sam Saladin je sporočil, da ni šlo za kršitev miru,
da si imel upravičen razlog. Kaj veš o Saladinu?
Da je saracenski kralj in da obkroža vse kraljestvo.
Samo v Damasku ima 200.000 mož.
Če začne vojno, lahko zmaga.
In fanatiki, ki prihajajo iz Evrope, mu nenehno dajejo povod za to.
Templjarski pankrti, kot je Reynald de Chatillon.
Od tu, iz te sobe, vzdržujem mir, kolikor se pač da.
A Saladin in kralj bi lahko skupaj ustvarila boljši svet.
Četudi bi obstajal le kratek čas.
Kaj ti je oče povedal glede tvojih dolžnosti?
Da naj bom dober vitez.
Upam, da svet in Jeruzalem lahko prebavita takšno redkost,
kot je popolni vitez.
Sta že večerjala?
Princesa Sibylla Jeruzalemska in njen mož, Guy de Lusignan.
Koliko vitezov si torej našel v Franciji?
50. -So zaprisegli zvestobo kralju?
Seveda so, Tiberias. Razumljivo.
Sediš za mojo mizo? -Mar ni to kraljeva miza?
Je res? Kralja že nekaj let nisem videl sedeti za njo.
Ne morem več jesti. Glede družbe sem zelo izbirčen.
V Franciji človek tega ne bi mogel podedovati.
A tu civilizirana pravila ne obstajajo.
Opravke imam na vzhodu.
Moja žena prav nič ne toži, ker me ni.
Torej imam bodisi najboljšo bodisi najslabšo ženo.
Greš k Reynaldu? -Ne, gospod. V nemilosti je. Član tega dvora sem.
Zakaj bi se pajdašil s tistim rogoviležem?
Na najboljšo ženo. -Bog blagoslovi Jeruzalem.
Kraj bo zdaj sprejel Godfreyjevega sina.
Jaz ga bom peljala.
Ko sem zjutraj govoril s tabo, nisem vedel, kdo si.
Jaz pa sem vedela, kdo si ti.
Podobnost je očitna. Tvojega očeta sem imela zelo rada.
In tebe bom tudi.
Se bojiš biti z mano?
Ne.
In da.
Ženska v mojem položaju ima dva obraza.
Enega kaže svetu, drugega pa hrani za zasebnost.
S tabo bom samo Sibylla.
Tiberias misli, da sem nepredvidljiva. Res sem.
Ne. Tja.
Pridi bliže.
Veseli me, da sem spoznal Godfreyjevega sina.
Eden mojih najboljših učiteljev je bil.
Bil je zraven, ko sem se igral z drugimi dečki in se urezal v roko.
On, in ne zdravniki mojega očeta, je opazil, da ne čutim bolečine.
Jokal je, ko je povedal mojemu očetu, da sem gobavec.
Saraceni pravijo, da je ta bolezen
božja kazen za nečimrnost našega kraljestva.
Kljub mojemu trpljenju Arabci verjamejo,
da bo kazen, ki me čaka v peklu, še veliko hujša in večna.
Če je to res, se mi ne zdi pošteno.
Pridi. Sedi.
Igraš? -Ne.
Ves svet je šah. Vsaka poteza je lahko usodna.
Če se kakorkoli premakneš, ne moreš biti gotov, kaj te čaka.
Si bil kdaj gotov, kakšen konec te čaka?
Bil. -In kakšen je bil?
Da bom pokopan 100 m stran od kraja rojstva.
In zdaj? -Sedim v Jeruzalemu in zrem kralju v oči.
Ko mi je bilo 16 let, sem zmagal v veliki bitki.
V tistem trenutku sem se počutil, kot da bom živel 100 let.
Sedaj vem, da jih ne bom dočakal niti 30.
Nihče ne pozna svojega konca. Ali tega, kdo nas bo vodil tja.
Kralj lahko premakne človeka.
Oče si lahko lasti sina.
Ta človek se lahko premakne tudi sam in samo tedaj
začne zares igrati svojo igro.
Zapomni si, duša je samo tvoja, ne glede na to, kdo ima nad tabo oblast.
Čeprav so to kralji in pomembni možje.
Ko stojiš pred Bogom, ne moreš reči: Tako so mi ukazali,
ali da krepost tedaj ni bila primerna.
To ne bo zadostovalo. Zapomni si to.
Bom.
Veš, kaj je to? -Utrdba.
Kaj meniš?
Ni ti všeč. Kako bi jo izboljšal?
V obliki križa. Ali še bolje, zvezde. Takole.
Tako se ni mogoče približati nobenemu delu,
ne da bi bil sovražnik izpostavljen obstreljevanju z drugega dela.
Da, všeč mi je. Težje jo je napasti.
Zelo dobro. Šel boš v hišo svojega očeta v Ibelin, v svojo hišo,
in varoval romarsko pot.
Še posebej varuj jude in muslimane.
V Jeruzalemu so dobrodošli vsi,
ne samo zato, ker je to koristno, ampak zato, ker je tako prav.
Brani nemočne. In morda boš nekega dne,
ko bom tudi sam nemočen, branil tudi mene.
Tamle, gospod.
Ibelin.
Kar smo mi, boste vi.
Vaš oče je bil velik mož. Njegovo posestvo pa ne.
Meni bo ustrezalo.
Gospod, 400 hektarjev imate, 100 družin.
Kristjane, jude, muslimane.
50 parov volov. Posestvo je prašno in revno.
Nimamo pa vode.
Obložite stene s kamni.
V Kano grem.
Kjer je Jezus spremenil vodo v vino.
Spremeniti tebe v plemiča bi bil večji čudež.
Z lahkoto. V Franciji zadostuje že nekaj metrov svile.
Pričakujem tvoje gostoljubje. -Na voljo ti je.
Latif.
Toda saj ni prešuštvo. Samo umivam te.
A tudi če bi bilo, kar ni, zapovedi niso za ljudi, kot sva midva.
Za druge so.
So ti dali kaj jesti?
Rekla sem jim, naj počakajo, dokler se ne vrne gospodar.
Medtem ko se boš umil, nama bo moja kuharica nekaj pripravila.
Kaj? -Zdi se mi, kot da že leta nisem gledal ženske, kako je.
Res?
Danes sem te opazovala.
Dobil si ničvredno zaplato zemlje, a je videti,
da boš iz nje ustvaril novi Jeruzalem.
Moja zemlja je.
Le kakšen človek bi bil, če je ne bi skušal izboljšati?
Potem pa skušaj biti eno. Eno srce, ena načela.
Njihov prerok pravi: Uklonite se.
Jezus pravi:
Odločite se.
Si se ti odločila za Guya?
Guya je izbrala mama.
Moj prvi mož je umrl, preden se nama je rodil sin.
Bilo mi je komaj 15 let.
Spoznal sem tvojega sina.
Tu bi lahko ostala za vedno. -Hiša je tvoja.
Zakaj misliš, da sem tu?
Vem, da Ibelin ni na poti v Kano.
Kaj drugega še veš, gospod? -Vem, da si princesa.
In noben gospod nisem. -Vitez si.
Tega si nisem niti prislužil niti se nisem dokazal.
Tu nisem zato, ker bi bila zdolgočasena ali pokvarjena.
Tu sem zato,
ker na Vzhodu dva človeka
ločuje samo svetloba.
Ustavite se!
Oboroženi so, Reynald. -Dobro. Drugače ni zabavno.
Videli so nas.
Pojdi za njimi. Eden nam bo pobegnil. -Nič hudega ne bo.
Ne bi rad visel, preden postane moja žena kraljica.
Ne skrbi. Kdo drug kot Reynald, bodo rekli.
Vedno sem kriv jaz. Tako bodo verjeli v Jeruzalemu.
Ti si medtem molil v Nazaretu. -Nevaren človek si, Reynald.
Če naj bo vojna, raje vidim, da je prej kot slej.
Koliko časa lahko gobavec še živi? -Božja volja!
Za Jeruzalem!
Ti si.
Ta je iz Francije. Še nikoli nisem bila tam.
Ta je od mojega brata. Da nas spominja na smrt.
In tega ...
sem kupila tistega dne, ko sem te prvič videla.
Lažeš.
Guy de Lusignan in Reynald de Chatillon
sta s templjarji napadla saracensko karavano.
Tišina! -Ni bila karavana.
Bili so namenjeni v Betlehem, da oskrunijo rojstni kraj našega Gospoda.
Reynald in templjarji so prelomili kraljevo zaobljubo miru.
Saladin bo prišel v to kraljestvo.
Tiberias ve o Saladinovih namenih več, kot bi kot kristjan smel.
Ker z drugimi raje živim v miru, kot da jih ubijam,
je zagotovo edini razlog, da si ti še živ.
Najbrž je tudi takšno krščanstvo za kaj koristno.
Ne smemo se spopasti s Saladinom.
Nočemo vojne, lahko pa jo tudi izgubimo.
Bogokletstvo!
Vojska Jezusa Kristusa, ki nosi njegov sveti križ, ne more izgubiti.
Ali Tiberias namiguje, da lahko?
Moramo v vojno. Bog tako hoče.
Bog tako hoče!
Tišina!
Saladin je prečkal Jordan z 200.000 možmi.
Najprej se bo napotil v Kerak po Reynalda de Chatillona. Gospod ...
Z njim se moramo sestati, preden pride do Keraka.
Jaz bom vodil vojsko.
Gospod, če boste šli na pot, boste umrli.
Sporoči Balianu, naj varuje vaščane.
Zberite vojsko.
Kaj bo z nama?
O tem bo odločil svet.
Vedno odloči svet.
Gospod, kralj koraka proti Keraku.
Grad Kerak - utrdba Reynalda de Chatillona
Saracenska konjenica namerava obkoliti Reynalda.
Ljudje niso varni zunaj obzidja. Saladin jih bo zagotovo napadel.
Pojdi takoj v trdnjavo.
Obiski!
Gospod Balian.
Moj gospodar Reynald vas prosi, da pridete v Kerak.
Ne, hvala. Če to storimo, bodo vsi ti ljudje umrli.
Zadržali bomo saracensko konjenico, dokler ne prispe kralj.
Naj bo tako.
Če jih napademo, ne bomo preživeli.
Kaj pa gledate? -Viteza.
Njegove može.
Ste z mano?
Tvoje vrline bodo sovražniki poznali, še preden jih boš srečal, prijatelj.
Nisi bil služabnik tistega moža. -Ne. On je bil moj služabnik.
Kaj bo z nami? -Kar si zaslužite.
Kar kdo seje, to bo žel.
Saj si že slišal ta pregovor, kajne?
Vstani.
Lahko odideš v Kerak, vendar boš tam umrl.
Moj gospodar je tu.
Povej gospodu Saladinu, da je prišel Jeruzalem.
Saladin.
Prosim te, umakni svojo konjenico in mi pusti, da obračunam z njimi.
Jaz pa te prosim, da se vrnete čili in zdravi v Damask.
Reynald de Chatillon bo kaznovan. Prisegam.
Umaknite se, drugače bomo vsi umrli.
Sva se dogovorila?
Sva.
Poslal ti bom svoje zdravnike.
Jaz sem Reynald de Chatillon!
Poklekni.
Nižje.
Jaz sem Jeruzalem.
In ti, Reynald,
mi boš dal poljub miru.
Straža!
Kaj pa gledaš? -Mrtveca.
Reynald de Chatillon, aretiran si in obsojen.
Če boš še tako nadaljeval, te bom moral nekako uporabiti.
Če ti bo Bog prizanesel. -Bog ne ve zame.
Da, jaz pa.
Potrebujem te v Jeruzalemu.
Saladinov tabor
Zakaj smo se umaknili?
Zakaj?
Bog mu ni bil naklonjen. Samo Bog odloča o izidu bitk.
O izidih res odloča Bog, a tudi priprave, število vojakov,
njihovo zdravje in voda.
Ni mogoče oblegati mesta, če imaš za hrbtom sovražnika.
Kolikokrat je Bog zmagal za muslimane, preden sem prišel jaz?
Se pravi, preden je Bog določil, da pridem.
Bolj malo.
Zato, ker smo bili grešni.
Zato, ker niste bili pripravljeni.
Če tako misliš, ne boš več dolgo kralj.
Ko ne bom več kralj, bom trepetal za islam.
Hvala, ker si me obiskal.
Obljubil si.
Obljubil si, da nam boš vrnil Jeruzalem.
Ne pozabi tega.
Če ne začnem vojne, nimam miru.
Kralj Jeruzalema bo kmalu umrl.
Ko bo mrtev, bo deček postal kralj kraljestva, ki ga ne more nadzirati.
Kristjani bodo pričeli vojno, ki jo potrebuješ.
Jaz sem Reynald de Chatillon!
Stvari, ki jih nismo dokončali, nas mučijo, ko se bliža smrt.
Zato najde umirajoči uteho le v Gospodu.
Prihrani mi svojo pridigo.
Pojdi in pripravi svoje ljudi na kronanje mojega nečaka.
Vaša spoved, gospod.
Spovedal se bom Bogu, ko ga vidim,
ne tebi.
Zdaj pa odidi.
Včasih sanjaš, da si moja žena.
Pretvarjajva se, da si res.
Iti moram.
Ne moreva se srečati v mestu.
Potem pa ga bova zapustila.
Kako pa bova živela? In kje?
Balian, moj brat umira.
Moj sin bo kralj, jaz pa regentka. Vladati moram zanj.
In ne samo v Jeruzalemu, ampak tudi v Ankari, Aškelonu, Bejrutu ...
In Guy?
Viteze vedno obdaj s pešaki.
Te sobane niso tvoje.
Nekega dne bom mož, kot mi je bilo namenjeno.
Ali pa ne, dragi.
Tvoj ljubimec ima 100 vitezov in kraljevo ljubezen.
Jaz pa imam največje sile v Jeruzalemu in podporo templjarjev.
Lahko živim brez kraljeve naklonjenosti.
Kar pa se tiče tvoje ljubezni ...
Potem pa se morava dogovoriti.
Moje viteze potrebuješ, drugače bo njegova vladavina krvava in kratka.
Prijatelj, prišel je čas, da zaključim svoje zadeve.
Če prepustim vojsko Guyu, se bo spopadel z muslimani.
Odločila sva se, da boš ti prevzel poveljstvo nad vojsko Jeruzalema.
Boš branil mojega nečaka, ko bo kralj?
Storil bom vse, kar zahtevate. -Ne. Poslušaj vse, preden odgovoriš.
Bi se poročil z mojo sestro Sibyllo, če ne bi bilo Guya de Lusignana?
In Guy?
Usmrčen bo.
Skupaj s svojimi vitezi, ki ti ne bodo prisegli zvestobe.
Tega ne morem. -Storil bom vse, kar zahtevate.
Kralj lahko premakne človeka, ste rekli.
A duša pripada človeku.
Da, sem.
Imate mojo ljubezen in moj odgovor.
Naj bo tako.
Zakaj ščitiš Guya? Žali te in sovraži.
Če bi imel priložnost, bi te lastnoročno ubil.
Bi se bilo tako težko poročiti s Sybillo, da bi rešil kraljestvo?
Jeruzalem ne potrebuje popolnega viteza.
Ne. Kraljestvo vesti je.
Ali pa nič.
Sibylla.
Kdo si, da lahko zavrneš kralja?
Imela bom moč, brez Guya ali pa z njim.
O Guyevi smrti ne odločaš ti ali moj brat, ampak jaz.
Se ti sploh kaj sanja o Jeruzalemu, razen tega, da je tvoj?
Nikoli ti ne bo uspelo ohraniti miru, tako kot tvojemu bratu.
Vojna bo. -Moj ded je zavzel Jeruzalem s krvjo.
Jaz ga bom obdržala na enak način ali kakorkoli ga bom lahko.
Sem, kar sem. To ti ponujam.
In svet.
Odklanjaš.
Misliš, da sem takšen kot Guy?
Da bi prodal svojo dušo?
Prišel bo dan, ko si boš želel, da bi storil manjše zlo,
da bi dosegel večje dobro.
Reynald.
Gospod.
Mar res misliš, da kralj hoče,
da postaneš poveljnik vojske, ko ga ne bo več?
Misliš, da to hoče tvoja žena?
Težavo imam. -Saj res. Balian.
Videl sem ga v Keraku.
Slaven je.
Paziti se moraš priljubljenega moža.
Ubij ga.
Kaj je to? -Anglija. -Kralj? -Richard in njegov oče je bil Henry.
Dobro. In to? -Francija. Bom kdaj videl Francijo?
Morda nekoč. Vendar moraš biti kralj tu.
Koliko otokov lahko vidiš tu?
Kralj vas bo zdaj sprejel. -Ne, ne morem.
Ne prenesem pogleda nanj. On to ve.
To ne pomeni, da ga nimam rada.
Pojdite, gospa.
Pozdravljena.
Sanjal sem.
Vrnil sem se v tisto poletje, ko sem porazil Saladina.
Se spomniš?
Imel sem komaj 16 let.
Čudovit deček si bil.
Vedno si bil čudovit.
Na vsakršen način.
Moja prelepa sestra. Pogrešal sem te.
Tako čudovita.
Žal mi je, če sem ti prizadel kaj hudega.
Spominjaj se me takšnega, kot sem bil.
Bom.
Sibylla.
Če ima moj sin tvoje viteze,
imaš ženo.
Pozdravite svojega zakonitega kralja in prestolonaslednika Jeruzalema.
Naj živi kralj v blaginji.
Naj živi kralj!
Lahko zreš v luč, dokler ne postaneš luč.
To sem počel mnogokrat.
Tu imaš svojo vero. Ena sama iskra in grm, prepojen s katranom.
Tu je tvoj Mojzes. Nisem slišal, da bi grm govoril.
To ne pomeni, da ni Boga.
Jo ljubiš? -Da.
Srce se ti bo zacelilo. Tvoja dolžnost so ljudje v mestu.
Molit grem. -Za kaj?
Za moč, da bom zdržal, kar nas čaka.
In kaj nas čaka?
Morali bomo plačati za to, kar je bilo storjeno pred 100 leti.
Muslimani ne bodo nikoli pozabili.
Saj tudi ne bi smeli.
Gospa, vaše pismo Saladinu.
Ohrani naj se mir, spoštuje meje, nadaljuje s trgovino.
Je pametno? Da pokažete svoje namene?
Gotovo bi ga bilo bolje pustiti, da bi se spraševal, kaj bo?
Ohranili bomo bratov mir. Podpiši.
Vzemi pečat.
Pazljivo.
Daj ga nazaj, ljubček.
Širijo se govorice.
Takoj jih moramo utišati.
Razglasi jih za izdajo. In ubij tiste, ki jih šepetajo.
Govorice bodo potihnile, če jim bomo pokazali, da je deček dejaven.
Kako dolgo, preden bo nosil masko?
Boš naročil, naj mu jo izdelajo?
Le s čim si je moj fant to zaslužil?
Jeruzalem je mrtev, Tiberias.
Nobeno kraljestvo ni vredno tega, da živi moj sin v peklu.
Jaz bom šla namesto njega v pekel.
Se spomniš zgodbe o Louanu? -Ne.
Se spomniš, zakaj?
In bil je tako osamljen, da je poklical vse bogove. -Zakaj?
Ker je bil obupan. Kot dokaz ljubezni.
Si zato prišel v Sveto deželo? Pridi!
Pusti naju.
Je deček v nebesih? -Da.
Njegova mati je bolj pogumna kot jaz.
V grobnici je in ne bo prišla ven.
So templjarji ubili Baliana? -Da.
Reynald,
daj mi vojno.
To je moje delo.
Pozdravite svojo zakonito kraljico in prestolonaslednico Jeruzalema.
Jaz, Sibylla, si po milosti svetega Duha
za kralja izberem Guya de Lusignana, svojega moža.
Z božjo pomočjo bo dobro vladal svojemu ljudstvu.
Naj živi kralj v blaginji.
Naj živi kralj!
Sem, kar sem.
Nekdo mora biti.
Saladinova sestra.
Vem.
Govori.
Sultan zahteva truplo svoje sestre,
glave odgovornih za zločin in predajo Jeruzalema.
Kaj res?
Kakšen odgovor naj sporočim Saladinu?
Tole.
Odnesita glavo v Damask.
Jaz sem Jeruzalem.
Zberite vojsko!
Zdaj so zbrani vsi baroni in ves Jeruzalem.
Nekateri se morda ne strinjate z nasledstvom, toda v vojni smo.
In jaz sem ...
kralj.
Na pohod bomo odšli takoj. Kaj pravi ta svet?
Ne. Če že mora biti vojna, se vojska ne sme oddaljiti od vode.
Imate možnost, da obranite mesto.
A če krenete nad Saladina,
bo vojska uničena in mesto ostalo brez obrambe.
Ko bom želel, da mi v vojni svetuje kovač, mu bom rekel.
Saladin hoče, da zapustite mesto.
Čaka, da zagrešite to napako. Pozna svoje može.
Morali bi napasti sovražnike Boga.
In tudi bomo.
Potem pa to storite brez mojih vitezov.
Potem bom jaz požel slavo, Tiberias. Ti si jo pred mnogimi leti.
Čas je, da jo jaz.
Tiberias.
Ko bo Saladin opravil z Guyem, bo prišel sem.
Poskrbeti moramo za obrambo.
Deček je mrtev.
Guy. -Ne. Gobav je bil, tako kot njegov stric.
Naklonila mu je mir. Spustila ga je.
In z njim vred Jeruzalem.
Greš z vojsko? -Takšni so moji ukazi.
V gotovo smrt greš. -Vsaka smrt je gotova.
Povedal bom tvojemu očetu, kaj sem videl, da si postal.
Ko bo prišel Saladin,
se ne bomo mogli braniti.
Reši ljudi pred tem, kar sem storila.
Bom.
Božja volja.
Lahko občutiš? -Nobenega sla ni bilo.
Vodo pijem, ker sem žejen.
Nisem ti dal čaše. -Ne, gospod.
Kralj ne ubije kralja.
Mar nisi bil dovolj blizu velikemu kralju, da bi se učil od njega?
Jeruzalemu sem dal svoje celotno življenje. Vse.
Najprej sem mislil, da se borimo za Boga.
Nato pa sem spoznal, da se borimo za bogastvo in zemljo.
Sram me je bilo.
Tiberias. -Jeruzalema ni več.
Na Ciper bom šel. Boš šel z mano?
Ne.
Res si sin svojega očeta.
Saladin mora voditi vojsko od enega vira vode do drugega.
To ti daje štiri dni, mogoče pet.
Naj te spremlja Bog.
Mene nič več.
Označi 400. -400.
Tu so. -Samo eden je.
Ne. Tukaj so.
To je edini del, kjer lahko napadejo, ko bodo začeli bombardirati obzidje.
Prenehali bodo le, da ne bodo zadeli svojih oblegovalnih stolpov.
Pustili bomo, da nas bombardirajo. Ko bodo nehali, bomo ustrelili nazaj.
Zapustiti moramo mesto.
Kako pa, gospod škof?
Z najhitrejšimi konji skozi stranska vrata.
In ljudje? -Žalostno, a takšna je božja volja.
Tišina!
Na nas je, da branimo Jeruzalem,
in na to smo se pripravili po svojih najboljših močeh.
Nihče izmed nas ni muslimanom odvzel tega mesta.
Tedaj ni bil rojen še nobeden od muslimanov, ki prihajajo nad nas.
Borimo se zaradi razžalitve, ki je nismo povzročili,
proti tistim, ki se še niso rodili, da bi bili užaljeni.
Kaj je Jeruzalem?
Vaši sveti kraji ležijo nad judovskim templjem, ki so ga zrušili Rimljani.
Muslimanski sveti kraji ležijo nad vašimi.
Kateri so bolj sveti?
Zid objokovanja? Mošeja?
Božji grob? Kdo si lahko lasti mesto?
Nihče.
Vsi.
To je bogokletstvo. -Bodite tiho.
Mesta ne branimo zato, da bi zaščitili te kamne,
ampak ljudi, ki živijo med temi stenami.
Gospod.
Kako naj branimo Jeruzalem brez vitezov?
Nobenih vitezov nimamo. -Res je.
Kakšnega stanu si? -Patriarhov služabnik sem.
Eden izmed mojih služabnikov je. -Kaj res?
Rojen si bil kot služabnik.
Poklekni.
Vsi, ki ste oboroženi, in vsi, ki ste se zmožni boriti, pokleknite!
Na kolena!
Naj te ne bo strah, ko boš zrl sovražniku v obraz.
Bodi pogumen in pošten, da te bo Bog ljubil.
Vedno govori resnico, četudi to pomeni tvojo smrt.
Varuj nemočne. To je tvoja prisega.
To pa zato, da si jo boš zapomnil.
Vstani, vitez.
Gospod grobar. -Vi ste.
Ne to, kar sem bil. Tudi ti ne. Vstani, vitez.
Kdo pa mislite, da ste? Boste spremenili svet?
Ali se bo bolje boril, če ga povišate v viteza?
Da.
Almaric.
Če boš preživel, je Ibelin tvoj.
Vi ste gospodar Ibelina.
Tako sem odločil.
Vstani, vitez in baron Ibelinski.
Ampak posestvo je prašno in revno.
Samo Bog lahko nakloni zmago.
Gospod? -Ne.
Naj bo Bog z nami.
Kdaj se bo pričelo?
Kmalu.
Baliste!
Spravite jih k obzidju!
Prinesite vodo!
Spravite naprave k obzidju.
Porinite!
Zakaj ne streljajo nazaj?
Čakajo.
To je bil samo prvi dan. Lahko jih je še 100.
Saladin ne bo milosten.
Zdržati moramo. Ga prisiliti k pogajanjem.
Kakšnim pogajanjem? -Za ljudi se borimo.
Za njihovo varnost in svobodo.
Milost. -Ne. Ne morem.
400!
Ogenj!
300!
Ogenj!
150.
Počakajte!
Čakajte!
Ogenj!
Olje! Zdaj!
Ogenj!
Kdo brani mesto? -Balian Ibelinski, Godfreyjev sin.
Godfrey? Godfrey me je skoraj ubil v Libanonu.
Resnično nisem vedel, da je imel sina. -On je bil tisti v Keraku.
Tisti, ki si mu prizanesel? -Da.
Morda mu ne bi smel. -Morda bi moral imeti drugega učitelja.
Ogenj!
Nisi sestra.
Smo, kar počnemo.
In jaz sem človek, ki je prepotoval dolgo pot, da bi umrl zaman.
Kaj bi rekla na to?
Da mi je žal. -In meni za vas,
kraljica Jeruzalema.
Če truplo zgori, človek na sodni dan ne more vstati od mrtvih.
Če jih ne požgemo, bomo v treh dneh zaradi bolezni vsi umrli.
Bog bo razumel, gospod.
In če ne bo,
potem ni Bog in ni treba, da nas skrbi.
Del obzidja, kjer so bila Christopherjeva vrata, je oslabljen.
Da, zazidana vrata so običajno šibkejša od zidu, ki jih obdaja.
Ali pa močnejša. -Šibkejša so. Rašid jih je videl.
Tam skozi bomo prodrli v Jeruzalem.
Tukaj jih bomo zaustavili. Pripraviti se moramo.
Bratje!
Današnji dan je božje darilo. Ne jemljite ujetnikov.
Kot so ravnali oni, tako bomo tudi mi.
Ko se bo zrušil ta zid,
ne bo nobene milosti.
Če boste odvrgli orožje, bodo umrle vaše družine.
Tu jih lahko uničimo.
Zato pravim, naj pridejo.
Naj pridejo!
Dajmo!
Spomni se me v Franciji, gospod grobar.
Gospod!
Želeli se bodo pogajati. Morajo se.
Spreobrnite se v islam. Kasneje se pokesajte.
Veliko ste me naučili o veri, vaša visokost.
Nam boš predal mesto?
Preden ga izgubim, ga bom požgal do tal.
Vaše svete kraje, naše. Vse, kar v Jeruzalemu spravlja ljudi ob pamet.
Sprašujem se, če ne bi bilo res bolje, če bi storil tako.
Ga boš uničil? -Do zadnjega kamna.
In vsak krščanski vitez bo ubil deset Saracenov, preden bo umrl.
Tu boš izgubil svojo vojsko in nikoli več ne boš zbral druge.
Prisegam pri Bogu, da bo osvojitev mesta pomenila tvoj konec.
V vašem mestu je polno žensk in otrok.
Če bo pokončana moja vojska, bo tudi tvoje mesto.
Mi ponujaš pogoje vdaje? Nisem jih prosil.
Vsem bom zagotovil varno pot v krščanske dežele. Prav vsem.
Ženskam, otrokom, starcem.
In vsem tvojim vitezom, vojakom in kraljici.
Vašega kralja, kakršen že je, prepuščam tebi in božji volji.
Nikomur ne bomo storili nič žalega. Prisegam pri Bogu.
Ko so kristjani zavzeli mesto, so poklali vse muslimane.
Jaz nisem tak.
Jaz sem Saladin.
Potem ti pa pod temi pogoji predam Jeruzalem.
In mir s tabo.
Koliko je vreden Jeruzalem?
Nič.
Vse.
Predal sem Jeruzalem.
Vse bodo varno pospremili do morja.
Če je to nebeško kraljestvo,
naj stori Bog z njim, kar ga je volja.
Bratovo kraljestvo je bilo tu in tu.
Tega kraljestva ni moč nikoli predati.
Kaj naj storim?
Še vedno sem kraljica Akre, Aškelona in Tripolija.
Odloči se, da ne boš več kraljica, in šel bom s tabo.
Popolni vitez. To misliš, da si, kajne?
Vsi smo to, kar počnemo.
Stori to.
Ko boš vstal, če vstaneš ...
Vstani, vitez.
Ta konj ...
ni preveč dober. Ne bom ga obdržal.
Hvala.
In če te Bog ne bi ljubil,
le kako bi lahko storil vse, kar si?
Mir s tabo.
Kraljica nikoli ne hodi peš.
Ti pa.
Na križarskem pohodu smo, da spet osvojimo jeruzalemsko kraljestvo.
Pojdite tja, kjer govorijo italijansko.
Nato pa nadaljujte, dokler ne bodo govorili nekaj drugega.
Sem smo prišli, da bi našli Baliana, branilca Jeruzalema.
Kovač sem.
Jaz pa kralj Anglije.
Kovač sem.
Kralj Rihard Levjesrčni je odšel na križarsko vojno v Sveto deželo.
Po treh letih je bil prisiljen skleniti premirje s Saladinom.
Skoraj tisoč let kasneje v nebeškem kraljestvu še vedno ni miru.
Prevod in priredba: skalar001 skalar001@yahoo.com