Bună ! Bănuiesc că ați venit pentru o poveste.
Elfilor le place să spună povești. Pariez că nu știați acest lucru.
Probabil nu știți mai nimic despre elfi.
Să vă spun ceva interesant...
Elfii nu pot face decât trei lucruri.
Unu... Să facă saboți, cât timp cizmarul doarme.
Cizmarii nu se pricep să facă saboți.
Doi... Să coacă fursecuri în copac.
E periculos să aprinzi în copac un cuptor când e secetă.
Vreau să fac saboți !
Al treilea lucru e numit "marele dans"
și e o muncă la care visează orice elf,
să facă jucării în atelierul lui Moș Crăciun.
Mai sunt doar două săptămâni până la Crăciun.
Numai un elf e capabil să facă aceste jucării.
Are mâini îndemânatice, o minte inventivă și un spirit voios.
Au încercat să folosească pitici și troli. Dar piticii beau prea multă bere.
Iar trolii nu sunt educați să meargă la toaletă.
Nicio ființă umană n-a pus piciorul în atelierul lui Moș Crăciun.
Până când, acum vreo 30 de ani...
Ați ghicit, atunci a început povestea noastră.
Să te punem în leagăn... Aici te vei simți bine.
Așa...
E timpul să dormi.
Poate că, la Crăciunul viitor, vei avea și tu o familie.
Crăciun fericit, îngerașule !
Liniște ! Am avut un an plin de succese.
După atâta muncă,
e timpul să începem pregătirile pentru Crăciunul viitor.
Pentru Dumnezeu ! Cine mai e și ăsta ?
"Micuțul Buddy"...
- Îl cheamă Buddy. - S-a băgat în sac la orfelinat.
Ce facem cu el ?
Moș Crăciun trebuia să ia o decizie.
Când e vorba de copilași, Moș Crăciun nu stă pe gânduri.
Buddy a rămas la un elf mai bătrân, care mereu și-a dorit un copil,
dar, fiind ocupat la atelier, n-a avut timp să se căsătorească.
Moș Crăciun !
Da, eu l-am crescut pe Buddy. I-am fost tată adoptiv.
Buddy creștea de două ori mai repede, dar nu se deosebea de ceilalți copii.
Nu așa de repede, Buddy.
Adică nu prea mult...
Înainte să trecem la confecționarea ultimului model de chipset grafic,
să rememorăm codul elfilor. Unu...
Întâmpină fiecare zi ca pe o zi de Crăciun.
Doi...
E loc pentru toți pe lista cu oameni buni a lui Moș Crăciun.
Trei...
Vestește Crăciunul cântând tare, ca toți să te audă.
Când Buddy a crescut, l-am luat în atelier, să-mi fie ucenic.
- N-am mai fost aici niciodată. - E timpul să înveți o meserie.
- E sania lui Moș Crăciun ! - Mă vei ajuta s-o facem să zboare.
- Nu renii vrăjiți o fac să zboare ? - De unde vine puterea lor magică ?
De la spiritul Crăciunului, oricine știe asta.
Află că mulți oameni din Sud nu cred în Moș Crăciun.
Poftim ?
Dar cine, după părerea lor, pune sub pom jucăriile pentru copii ?
Circulă zvonuri că le pun părinții.
E ridicol ! Părinții n-ar putea să facă asta într-o noapte.
Tot ei mănâncă prăjiturile puse pentru Moș Crăciun ?
Te înțeleg, dar tot mai puțini oameni cred în Moș Crăciun.
Ne aflăm într-o adevărată criză de încredere.
Privește cât de jos a ajuns acul acestui aparat de măsurat !
E șocant.
Tocmai de aceea am adus această bijuterie din anii '60.
Ce e asta ?
E Kringle 3000, un motor cu reacție, de 8 500 de reni-putere.
Fără el, sania nu s-ar ridica decât la un metru deasupra solului.
Se pare că avem un scurtcircuit la termocuplu.
- Vrei să mă ajuți să-l reparăm ? - Eu ? Vrei ca eu să te ajut ?
Cu toate că Buddy era acceptat de familie și de prieteni,
existau unele neajunsuri pentru un om în lumea elfilor.
Ming-Ming !
Nu cred că voi reuși să-mi fac norma azi.
Câte bucăți ai făcut până acum ?
Spune-mi, Buddy !
Am făcut 85.
85...
Ai rămas în urmă cu 915 bucăți.
E îngrozitor ! Sunt cel mai prost lucrător din lume, sunt un tâmpit.
Nu, Buddy, nu ești un tâmpit. Doar că ai alte talente.
Se pare că toți au aceleași talente, cu excepția mea.
Ai o mulțime de talente, talente speciale... De pildă...
Ai înlocuit bateriile detectorului de fum.
Așa e, bateriile AAA. Peste șase luni, va trebui să le verifici.
Ești unicul bariton din corul elfilor, cânți cu o octavă mai jos decât noi.
Și cânți foarte bine.
Nu ești deloc tâmpit, Buddy. Ești pur și simplu special.
Așa că Buddy a fost trimis acolo unde lucrează elfii speciali.
Foom-Foom, ajută-ne să depășim întârzierea din grafic.
- Nicio problemă. - Mulțumesc. Buddy mă omoară.
I-am pus deja pe Lum-Lum și pe Choo-Choo în două schimburi.
Ai fost inspirat să-i zici lui Buddy de talentele sale "speciale".
Mi-e milă de el. Sper să-și dea seama ce e cu el.
Nu cred că-și va da seama vreodată că e om.
Cred că sunt prea mici.
Ești special.
Cânți cu o octavă mai jos decât noi.
- Te simți rău, Buddy ? - N-am nimic. Vreau puțină apă.
Te simți bine, Buddy ?
Îmi pare rău, tată. Simt nevoia să fiu singur.
Trebuie să stăm de vorbă, Buddy.
Sunt dator să-ți dezvălui ceva.
Poate trebuia să afli acest lucru mai demult.
Și i-am povestit cum tatăl său,
în tinerețe, s-a iubit cu Susan Welles
și cum din dragostea asta s-a născut Buddy, dat de mama sa spre adopție.
Și cum, mai târziu, ea a murit.
Tatăl lui Buddy n-a aflat niciodată de nașterea fiului.
I-am spus unde trăiește acum tatăl său.
Într-un loc magic, numit New York.
- Tatăl meu lucrează aici ? - La Empire State Building.
- Vii să culegem mure, Buddy ? - Nu acum, pinguinule.
- Bună, Buddy ! - Bună, Leon !
- Ce-i cu mutra asta tristă ? - Se pare că... Nu sunt elf.
Bineînțeles că nu. Ești prea înalt și îți crește barba de când aveai 15 ani.
Tata Elf spune că adevăratul meu tată stă într-un loc magic, departe de aici.
Nu știu ce să fac.
Cel puțin, ai un tată. Eu am fost făcut din zăpadă și lăsat în frig.
Eu n-am părăsit niciodată Polul Nord.
Eu am înconjurat lumea de multe ori când eram încă un norișor.
Lumea e plină de ființe minunate, cu excepția câinilor.
- Să nu mănânci "zăpada galbenă". - Știu.
Vei avea șansa să afli cine ești cu adevărat.
Am auzit că vei pleca în orașul cel mare.
Da. Și sunt neliniștit.
Leon spune că la New York totul e altfel.
Nu-l asculta. Leon n-a fost nicăieri, căci n-are picioare.
- Am fost la New York de mii de ori. - Serios ? Cum e acolo ?
Trebuie să te avertizez asupra unor lucruri.
Unu... Nu culege gumă de mestecat de pe trotuar. Nu sunt bomboane.
Doi... În oraș există vreo 30 de pizzerii.
Toate pretind că au pizza adevărată, dar cea mai bună e pe Strada 11.
Dacă vezi un anunț pentru un show, "Trage cu ochiul",
nu spera că acolo îți vor arăta cadouri înainte de Crăciun.
Abia aștept să-mi cunosc tatăl. Vom patina împreună, vom mânca dulciuri...
Acesta e încă un lucru despre care vreau să discutăm.
Știi, Buddy, tatăl tău...
- Se află pe lista oamenilor răi. - Nu se poate !
Să-ți dăm cărțile înapoi ?
Știu bine ce încerci să faci.
Vrei să mă faci să mă simt prost, dar voi n-ați plătit pentru ele.
- Copiilor le plac mult cărțile. - Știu.
Conduc mai multe grupuri care fac sondaje. Îmi place ce spui.
Unii pierd din vedere ce e important în viață.
Asta nu înseamnă că nu se pot îndrepta.
Tot ce le trebuie e să intre în spiritul Crăciunului.
- La asta mă pricep. - Știu.
Voi fi mereu alături de tine.
Acum du-te ! Du-te...
Cu bine, băieți !
- La revedere, Buddy ! - Ai grijă de tine.
Pa, Buddy !
- Sper să-l găsești pe tatăl tău. - Mulțumesc, domnule narval.
La revedere !
Salut ! Cum te cheamă ? Eu sunt Buddy.
Nu vrei să te îmbrățișez ?
Nu-i frumos ! Am vrut doar să te îmbrățișez.
Bună !
Mulțumesc.
CEA MAI BUNĂ CAFEA DIN LUME
Felicitări !
Aveți cea mai bună cafea din lume. Bună treabă !
Mă bucur să vă cunosc. Bună !
Moș Crăciun ! Nu ești Moș Crăciun.
Mulțumesc.
- Mulțumesc. - Nu-ți mai dau nimic. Pleacă de-aici !
Bună !
E o frumusețe !
Arată ca un pom de Crăciun.
Să retipărim... Știi cât ne-ar costa acest lucru ?
Lipsa a două pagini afectează sensul textului.
Copiii nu vor observa, îi interesează doar ilustrațiile.
Regret că nu merg cu tine până sus, dar tatăl meu lucrează aici.
O zi bună ! Am uitat să te îmbrățișez.
Nu știu, Connie, n-am mai tăiat ghearele pisicilor. Câte sunt ?
Opt ? Nu știu dacă voi avea timp.
Bine, adu-le în acest weekend. O să văd ce pot să fac.
N-o să-ți iau niciun ban. Adu-le. La revedere !
Scuze... Am venit la Walter Hobbs.
- Sunt elful Buddy. - Arăți foarte ciudat.
- Cine te-a trimis aici ? - Tata Elf. De la Polul Nord.
- De la Polul Nord ? - Da.
Crezi că ar trebui să le expediem ?
Nu. Ar trebui să pierdem 30 000 de dolari
numai ca unii copii să priceapă ce s-a întâmplat cu o păpușă și un porumbel ?
Expediază cărțile.
- Eu sunt, dle Hobbs. - Vorbește !
Ați primit o felicitare sonoră pentru Crăciun.
Tată !
Să terminăm cu urarea !
Am umblat o zi și o noapte ca să te găsesc.
- Parcă ai fi cineva de la Polul Nord. - Chiar de acolo vin.
- Probabil te-a anunțat Moș Crăciun. - Tocmai m-a sunat pe celular.
Serios ?
- Începe ! - Ce să fac ?
Cântă-ți cântecul, ca să-mi pot relua lucrul.
Să-ți cânt un cântec ?
Da. De dragul tău fac orice, tată.
Sunt alături de tatăl meu Noi doi nu ne-am văzut niciodată
Tata vrea să-i cânt un cântec
Eu am fost adoptat de cineva Tu n-ai știut de nașterea mea
Acum sunt aici Te-am găsit, tăticule !
Te iubesc !
A fost un cântec straniu.
De regulă, mesagerii bagă numele meu în "Jingle Bells" și atât.
Sunt fiul tău, Buddy. Susan Welles nu ți-a spus de mine.
Acum sunt aici. Sunt eu, Buddy.
- Ai spus "Susan Welles" ? - Da.
- Cine a trimis această felicitare ? - Aș vrea să primesc și eu una.
- Să chemăm paza ! - Bună idee...
Și mie îmi place să vorbesc în șoaptă.
Totul e în regulă. Walter este tatăl meu.
- Tatăl tău e ocupat acum. - Bine, o să vin mai târziu.
N-o să mai poți veni, te întorci în țara lui Moș Crăciun.
Bine.
Ce-ar fi să treci pe la Gimbels ?
Scuză-mă !
- Parfum cu note de fructul-pasiunii ? - E din fructe ? Desigur.
Scuză-mă !
Iertați-mă !
Vreți să urcați ?
Ai văzut aceste toalete ? Sunt uriașe !
"Un dar perfect pentru cineva special."
Vino la mine !
- Eu ? - Da !
Ce cauți în acest raion ? Nu ai voie aici.
Poți face cumpărături doar în pauză. Urcă la etaj !
- Nu am știut. - Ar trebui să știi.
- Ești supărat pe mine ? - Nu. Treci la treabă !
- Ce-i aici ? - Polul Nord.
- Nu se poate. - Ba da !
- Nu e Polul Nord. - Ba este.
- Ba nu ! - Ba da !
Unde e zăpada ?
- De ce zâmbești ? - Îmi place să zâmbesc.
- Mai bine ai trece la treabă. - În regulă.
E timpul să facem un anunț.
Mâine-dimineață, la ora 10:00, în oraș va sosi Moș Crăciun.
Moș Crăciun va veni aici ? Îl cunosc.
- Îl cunosc bine. - Se va fotografia cu copiii.
- Păstrați-vă bonurile. Mâine, la 10:00. - Mâine, la 10:00.
- În oraș sosește Moș Crăciun. - Vă rog să semnați asta !
Salut ! Vine Moș Crăciun.
- Îți place ceea ce vezi ? - Te pricepi să decorezi un pom.
De ce mă urmărești ? Te-a pus Krumpet ?
Nu te urmăresc.
Mă bucur să cunosc pe cineva care e interesat de cultura elfilor.
Încerc să supraviețuiesc în perioada sărbătorilor.
Crăciunul este cea mai frumoasă sărbătoare din lume.
Nu mă mai ține de vorbă.
- Un colind ți-ar face bine. - Pleacă !
Să vestim Crăciunul cântând tare, să audă toți !
Mulțumesc, dar eu nu cânt.
E un lucru ușor. E ca și cum ai vorbi mai rar și mai tare.
Știu să cânt, dar nu vreau. Mai ales, în fața altora.
Nu-i nicio diferență între a cânta de unul singur și a cânta în fața altora.
- Ba este. Și încă una mare. - Nu este. Așteaptă !
Mă aflu într-un magazin și cânt !
- Nu se cântă la Polul Nord. - Ba da.
- Nu se poate așa ceva ! - Noi cântăm tot timpul.
Mai ales când facem jucării.
Ai văzut ?
Rugăm cumpărătorii să se grăbească. Magazinul se închide în zece minute.
E timpul să plec acasă.
Vine Moș Crăciun. Sunt atâtea lucruri de făcut...
Da. Ne vedem mâine.
- Buddy... - Jovie...
Bună !
Jovie...
Mănânc în dormitor, am de verificat o groază de hârtii.
- Ești sigur ? - Sunt în urmă cu lucrul.
- Pot mânca în camera mea ? - Nu.
De ce ? Tata mănâncă în camera lui.
Am o groază de lecții, sunt în urmă cu...
O să mănânci aici.
BINE AI VENIT, MOȘ CRĂCIUN !
Nu mai pot rămâne Trebuie să plec
A fost o seară minunată Dar mama va fi îngrijorată
Iar tata va umbla prin cameră furios
E cazul să mă grăbesc
Fie, încă un pahar
- Vecinii ar putea crede ! - Afară e vreme urâtă, scumpo !
- Licoarea asta pare vrăjită ! - Și nu sunt taxiuri libere !
- Aș vrea să-i risipesc vraja ! - Ai ochi ca niște stele !
Și un păr splendid
- Nu, domnule, nu ! - Pot să stau mai aproape de tine ?
- M-am împotrivit cât am putut ! - N-are rost să mă rănești !
Nu mai pot rămâne !
Dar e atât de frig afară, iubito !
Pleacă ! Nu te uita la mine ! Ieși !
Bună, tată ! Sunt eu !
Tată !
- Am adus un cadou pentru tata. - În regulă, îl duc eu.
Să-i spui că e din partea fiului său, adică de la mine.
Și că îl iubesc foarte mult. E cel mai grozav tată din lume.
- Tu ! - Vorbești cu mine ?
Vino aici, vreau să discut cu tine.
Despre ce ?
- Ce ai căutat în vestiarul fetelor ? - Te-am auzit cântând și...
Și ai intrat pentru că eram dezbrăcată ?
Nu am știut că n-ai nimic pe tine. De ce ai venit atât de devreme ?
Mi-au închis apa în apartament. Tu ce cauți aici atât de devreme ?
Am construit asta.
Tu l-ai construit ?
- Și l-ai supărat pe șef. - Serios ?
Bună ! Ce spuneți de orășel ?
E foarte frumos. Administrația a trimis un decorator profesionist.
Cred că cineva vrea să-mi ia locul. Să rămânem o echipă.
Dacă mă dau afară, vă dau afară și pe voi.
Dacă auziți ceva, anunțați-mă prin stație pe canalul 3.
Parola este "Moș Crăciun are un sac nou".
Panglicile să fie de 15 cm.
- E imposibil. - 15 cm !
Apropo... Cred că ai cea mai frumoasă voce din lume.
Moș Crăciun !
- Moș Crăciun, sunt eu, Buddy ! - Salut ! Ce mai faci, Buddy ?
Sunt eu, Buddy !
- Tu cine mai ești ? - Cum adică ? Sunt Moș Crăciun.
- Nu ești Moș Crăciun. - Bineînțeles că sunt.
Atunci, spune-mi ce ți-am cântat de ziua ta.
"Mulți ani trăiască !"
- Câți ani ai, puștiule ? - Patru ani.
- Și cum te cheamă ? - Paul.
- Ce vrei să-ți aduc de Crăciun ? - Nu-i spune, e un mincinos.
- Lasă-l să vorbească. - Mi-e silă te tine !
Încetează, nebunule !
Stai pe un tron fals.
- Te avertizez. Și nu glumesc. - Ești un escroc.
Eu, escroc ? Ți s-a urât cu viața ?
- E un escroc. - Tipul a glumit.
- Mi-e silă de tine. - Îți urez un Crăciun fericit !
Miroși ca un hamburger, nu ca Moș Crăciun.
E un impostor !
- E un impostor ! - Vino aici !
E un impostor !
Nu e Moș Crăciun adevărat !
"Pentru cineva special".
PENTRU TATA CU DRAGOSTE, BUDDY
- Ce e aia ? - Prin interfon.
- Da. - Poliția e pe linia 1.
Poliția ?
Tată ! Știam că vei veni să mă scoți de aici.
Dle Tom, el e tatăl meu, Walter. El mi-a plătit cauțiunea.
M-au lăsat să dau un telefon. Știam pe cine să sun, pe Walter Hobbs.
Eram sigur că vei veni. Ei ziceau că nu se va întâmpla.
Cine naiba ești și ce probleme ai ?
- Sunt Buddy, fiul tău. - Stai puțin...
- De unde ai această poză ? - Mi-a dat-o tata Elf.
Joci tare ! Ce vrei de la mine ? Bani ?
Nu, voiam doar să te văd. Credeam că și tu vrei același lucru.
Cine ar dori să te vadă pe tine ?
Credeam că vom face împreună case din turtă dulce, tarte de Crăciun,
că vom merge la patinoar și că ne vom ține de mână.
Vino cu mine !
Ce avem aici ?
Buddy, nu mânca chestiile alea !
Să ne grăbim, am mulți pacienți.
- Sunt bolnav ? - Îți facem analize.
- Ce fel de analize ? - Să vedem dacă ești fiul meu.
- De ce trebuie să stau pe hârtie ? - Măsuri de igienă.
- Stai cuminte ! O să te înțep în deget. - Să mă înțepi ?
- E rece ! - Stai cuminte, te rog !
- Pot asculta și eu la chestia aia ? - Stai cuminte.
Ce-i cu scheletul acela ? Seamănă cu pavilionul piraților.
- Tipul are un nume ? - Nu. Îmi pare rău, Ben.
Stai cuminte !
- S-a supărat pe mine ? - Da.
Fii cuminte, și vom termina totul repede.
- Apoi, vom mânca prune cu zahăr ? - Da.
Facem și o casă din turtă dulce și vopsim ouă.
- Ouăle se vopsesc de Paște. - Ai dreptate.
- Îmi pulsează degetul. - O să-ți treacă.
- Cum te cheamă ? - Buddy.
- Eu sunt Carolyn. - Bună !
- Ce cadou vrei de Crăciun ? - O păpușă care vorbește.
O să pun o vorbă bună pentru tine la Moșul.
- Mulțumesc. Ai un costum frumos. - Nu m-am costumat. Sunt un elf.
De fapt, sunt un om, dar am fost crescut de elfi.
Eu sunt o fetiță crescută de oameni.
Grozav !
Așadar...
- E băiat și e fiul tău. - E imposibil.
Doar l-ai văzut, e complet nebun.
Se pare că a rămas la starea unei copilării prelungite.
- Un elf. - E nevoie de măsuri adecvate.
Înțeleg...
Consideri că trebuie să fie alăptat ?
Du-l acasă, Walter. Prezintă-l lui Emily și lui Michael.
Întorcându-se la realitate,
va renunța la povestea cu elful și își va relua viața normală.
Doamne ! Walter, e minunat !
Ai încă un fiu.
Minunat... Nu mi-a trecut prin minte așa ceva.
E nemaipomenit.
Situația e puțin complicată, dar îi vom face față.
- Iubito ! - Ce este ?
El se crede elf.
- Ce se crede ? - Un elf al lui Moș Crăciun.
Termină, Walter ! E imposibil să se creadă elf.
Am călătorit prin Pădurea cu Acadele,
am plutit pe valurile înspumate ale Mării de Miere,
apoi, am străbătut tunelul Lincoln.
- Unde ai stat în ultimii 30 de ani ? - La Polul Nord.
- Poți să-mi dai siropul de arțar ? - Noi nu punem sirop peste...
Peste spaghete.
Știi ceva ? Am o sticluță la mine.
Îți place zahărul ?
- Siropul e cu zahăr ? - Da.
Atunci, da !
Elfii consumă patru produse. Zahăr candel,
acadele, cornulețe și sirop.
- Intenționezi să stai cu noi ? - Pot rămâne aici ?
- Sigur că da. - Emily !
Cât timp ai de gând să rămâi ?
Nu m-am hotărât încă, dar cred că pentru totdeauna.
Emily ! Putem vorbi în bucătărie ?
Ai înnebunit ? Nu poate rămâne aici.
Are probleme, nu-l putem alunga pe frig, în zăpadă.
De ce nu ? Adoră zăpada, mi-a spus-o de 15 ori.
Walter, este fiul tău.
Ai auzit ?
Ești foarte ciudat.
Tată...
Tată !
- Ce este ? - Nu pot adormi dacă nu mă învelești.
- Poftim ? - Nu pot adormi dacă nu mă învelești.
- Nu am de gând s-o fac. - Promit să adorm imediat.
- Să ne gâdilăm... - Încetează, Buddy !
Iartă-mă !
- Culcă-te și dormi. - Bine.
Tată !
Te iubesc.
Bine. Acum dormi.
Ce surpriză ! De regulă, eu pregătesc micul dejun.
E suficient.
- E gustos. - Da ?
Ai dormit bine ?
Da. Am dormit 40 de minute, apoi, am făcut acest căluț.
Tu l-ai făcut ? De unde ai luat lemnul ?
- Bună dimineața, iubitule ! - Bună dimineața, tată !
Buddy ne-a pregătit micul dejun. Frumos din partea lui.
Și prânzul.
- Câte linguri, tată ? - Mulțumesc, mă rezum la cafea.
Am făcut un plan pentru întreaga zi.
Ne jucăm în zăpadă două ore, apoi, mergem la patinoar,
apoi, mâncăm gogoși și, la sfârșit, ne îmbrățișăm.
Eu trebuie să mă duc la serviciu, Buddy. Și încă ceva...
Dacă vrei să stai aici, scapă de acest costum.
- Dar îl port de o viață. - Nu mai ești la Polul Nord.
- Vrei să mă faci fericit ? - Mult de tot.
Atunci, renunță la acești colanți cât mai repede.
- Cât mai repede ? - Cât mai repede.
Mi-am uitat...
Bună dimineața !
- Walter la telefon. - Am reușit să dau de tine.
- De unde ai numărul meu ? - De la Emily, pentru urgențe.
Înțeleg. A apărut vreo urgență ?
Cutia de sub fereastră face zgomot, e un semn rău.
Sună cam așa...
Nu-i niciun semn rău. E un radiator. Face zgomot când produce căldură.
Cutia asta mă îngrozește, mă tem să mă uit la ea.
Bine, o să mă apropii de ea.
Stai... Am ajuns la ea.
Ai avut dreptate, totul e în ordine.
Bine. O să închid.
Te iubesc. O să te sun peste cinci minute.
Buddy, nu trebuie să mă suni.
- Atunci, sună-mă tu. - Bine, acum închid.
- Am desenat un fluture. - Bine, trebuie să închid.
Și am acordat pianul. Te iubesc. Pa !
Hobbs !
- Ce mai faci ? - Așază-te, te rog.
Nu te-am văzut de când m-am retras din consiliu. Arăți grozav.
Mulțumesc. Și tu, la fel.
- Cui datorez plăcerea de a te vedea ? - Mi-a telefonat nepoata mea.
Vrea să știe cum au scăpat o anume păpușă și un anume porumbel
din ghearele unei anume vrăjitoare.
Căutăm noi tipografi. Cei de acum sunt cam neglijenți.
Poate altcineva e neglijent. E semnătura ta ?
- Propui să căutăm vinovatul ? - Am o veste pentru tine.
Chiar și cu cele două pagini, cartea este un eșec.
- Ce profit avem în ultimele trei luni ? - Urmează să primesc azi raportul.
Raportul a sosit. Nenorocita de păpușică și porumbelul sunt o piatră de moară.
Oamenii mei estimează că vom avea pierderi de 8%. 8% !
- Este de neacceptat ! - Știi bine că le vom recupera.
Nu. Vom lansa o nouă carte în primul trimestru al anului.
- În primul trimestru ? - Mă voi întoarce pe 24.
Să-mi prezinți în detaliu
planurile tale cu noua carte.
În Ajun de Crăciun ?
Și ce dacă ?
În regulă. Mă bucur că te-ai implicat.
Am toate armele în joc.
Michael !
Michael ! Sunt eu, Buddy !
- Îl cunoști pe tip ? - Nu l-am văzut în viața mea.
- Sunt Buddy, fratele tău ! - Fir-ar să fie !
Michael, stai ! Sunt fratele tău !
Scuze !
Michael !
Michael, așteaptă !
Ești rapid. Mă bucur că te-am prins. Te-am așteptat cinci ore.
De ce ai haina atât de mare ? Am o veste bună.
Să știi că azi am văzut un câine. Tu ai văzut un câine ? Probabil că da.
Te-ai distrat la școală ? Ai multe lecții de făcut ?
Cine e cel mai bun prieten al tău ? Are și el o haină atât de mare ?
Lasă-mă în pace !
Ce nenorocit !
Fugi !
Să-i atacăm ! Loviți-l pe cel în verde !
Sunt băieți răi. S-o ștergem de aici !
Am putea să-i înfrângem.
Să faci cât mai mulți bulgări de zăpadă.
Ești gata ?
Să începem !
- Unul a șters-o ! - Dă-mi un bulgăre !
De unde spui că ești ?
- Aș vrea ca tata să fi fost aici. - De ce ?
E cel mai grozav tată din lume.
- Glumești ? E cel mai rău tată. - De ce spui asta ?
- Tot ce face e să muncească. - Munca e distractivă.
Nu și munca lui.
Nu-l preocupă decât banii. Nu-i pasă de tine, de mine ori de altcineva.
E pe lista oamenilor răi.
- Îți place ? - Cine ?
- Fata la care te holbezi. - Da.
- De ce n-o inviți undeva ? - Cum adică ?
- Invit-o să luați masa împreună. - Să mâncăm ceva ?
O masă adevărată, nu doar dulciuri.
Dacă spune "da" înseamnă că te place. Ăsta e codul secret al fetelor.
Iată cine e aici !
- Bună, Jovie ! - Bună !
- El e Michael. - Sunt fratele lui.
Ce cauți aici ? Te-au angajat din nou ?
Nu, dar nu a ieșit rău. Am primit un ordin de restricție.
Atunci, e cazul să pleci de aici.
Voiam să te văd. Ești frumoasă
și mă simt bine în preajma ta.
Uneori, mi se împleticește limba...
Vrei să ieșim să mâncăm ceva ?
Dacă vreau să mănânc ceva ?
Știi codul cu mâncarea ?
- Tocmai am avut pauza de prânz. - Înțeleg...
Dar sunt liberă joi.
- Joi ? - Joi e perfect !
S-a făcut !
- Ce să punem întâi ? - Beculețele.
- Și după aceea ? - Ornamentele.
- Ce naiba e asta ? - Un pom de Crăciun.
- Un pom de Crăciun ? - Buddy l-a tăiat din parc.
Emily !
De ce faci atâta caz ? Băieții se distrează.
Așadar, delictele sunt distractive ? Am crezut că sunt doar delicte.
N-au procedat bine. O să-l pun pe Buddy să planteze altul.
- Michael e fericit, în sfârșit. - Ce vrei să spui ?
Nu-i niciun secret că nu te-ai ocupat prea mult de el.
Ce-ar fi să i-l dăm în grijă acestui om-elf bezmetic ?
S-ar distra împreună, comițând delicte.
- Cum să punem steaua în vârf ? - O pun eu.
Ce facem ? Nu-l putem lăsa singur, ne va distruge toată casa.
Ia-ți liber mâine și rămâi să-l supraveghezi.
Nu pot, mâine am ședința de buget.
Nici eu nu pot să-mi iau liber, sunt pe cale să fiu concediat.
Am o idee. Ia-l pe Buddy la birou.
- Bună, Walter ! - Bună dimineața, Jack !
- Bună dimineața, dle Hobbs ! - Bună dimineața, Sarah !
Bună dimineața, Sarah ! Ai o rochiță drăguță.
- Salut, Francisco ! - Francisco... Ce nume haios !
Bună !
- Mă mai ții minte ? - Nu te-am recunoscut.
Știu, port haine de lucru.
- Mulțumesc, Debra. - Mulțumesc.
Ești frumușică, merită să apari pe o felicitare de Crăciun.
M-ai făcut fericită pentru tot restul zilei.
- Buddy ! Nu ești obligat s-o bei. - Îți mulțumesc.
Francisco !
Buddy !
- Vorbesc prea tare ? - Puțin prea tare.
Scuză-mă...
- Da, Bud ! - De ce ai pe birou numele tău ?
Biroul e cumpărat de mine. Nu vreau să-l fure cineva.
- E o glumă. Nu-i așa ? - Da, e o glumă.
- Ce avem de construit azi ? - Noi nu ne ocupăm cu așa ceva.
- Care e culoarea ta preferată ? - Lasă receptorul !
- Te rog, nu pune mâna pe nimic ! - Iartă-mă !
Ai fost vreodată în camera pentru corespondență ?
- Nu. - Nu ?
E ceva fantastic. Acolo vin scrisorile din întreaga lume.
Lucrătorii le sortează și le pun în cutii lucioase.
- Ce spui ? - Sună minunat. Putem merge acolo ?
- Eu voi lucra aici, iar tu, acolo. - În regulă.
Nu cred că e locul de care vorbea tata. Există altă sală pentru corespondență ?
- Nu, asta e unica sală. - Nu văd aici nimic lucios.
Aici e locul de sortare.
Toate plicurile vin pe acest tobogan.
Stabilește repede la ce etaj trebuie să ajungă o scrisoare,
bag-o în cutie și împinge-o spre tubul cu numărul etajului.
- Ai înțeles ? - Cred că da.
Locul acesta îmi aduce aminte de atelierul lui Moș Crăciun.
Doar că aici miroase a mucegai și lumea mă privește cu ostilitate.
Mâine sosește Greenway. Așadar... Cum stăm ?
Eu și Moris ne-am sfătuit. Ne-a venit o idee grozavă.
- Care ? - E fantastică, o să-ți placă.
- Spune ! - Imaginează-ți următoarele...
Îl aducem pe Miles Finch.
- Pe Miles Finch ? - A scris "Fantoma aurie".
Îl aducem aici.
El a scris mai multe cărți clasice decât Dr. Seuss.
Nu va fi ușor să-l convingem, dar merită să încercăm.
Scriitorii mei de vârf, echipa mea de forță...
Îmi propuneți să apelez la un autor din afară ?
- Da. - La Miles Finch.
Îmi place ideea.
Am mers prin Pădurea de Acadele,
apoi, am plutit pe valuri prin Marea de Miere.
Chestia asta trage tare...
E nemaipomenit !
Te absoarbe...
- Cum ai ajuns aici ? - Am fost trimis de la închisoare.
Puțin sirop în cafea ? Cum de nu m-am gândit ? Pot să gust și eu ?
- Ești invitatul meu. - Ești foarte generos.
Îmi place siropul.
Îmi place la nebunie.
Poate par vorbe goale, dar suntem prieteni.
Ești cel mai bun prieten al meu, ăsta-i adevărul.
Nimeni de aici nu mă ascultă, iar eu am niște idei bune.
Te cred. Eu te ascult. Ai idei bune.
- Mă las dus de curent. - Foarte bine.
- Nu, trebuie să ies la suprafață. - Atunci, fă-o !
Curentul m-a adus aici. Am 26 de ani, și n-am realizat nimic.
Ești încă tânăr.
Tatăl meu a devenit meseriaș abia la vârsta de 490 de ani.
La 490 de ani !
Să ne gâdilăm !
Dintre cărțile dv., cel mai mult îmi place "Ștrengăriile lui Gus".
Este foarte accesibilă, cu tot conținutul ei existențial.
Dle Finch, aici e Eugene Dupris.
Sunt emoționat să-ți pot vorbi chiar și prin telefon.
Miles, crezi că ai putea veni la noi mâine ?
Vă pot acorda fix cinci ore, nici un minut mai mult.
Grozav !
Trimiteți la aeroport un S500 negru.
În mașină trebuie să fie exact 21,5 grade Celsius.
- S-a aranjat. - Dle Hobbs, avem necazuri...
Poftim ?
- O clipă, Miles... Debra, închide ! - Nu mă lăsa să aștept.
- Probleme în sala de corespondență. - Ce se întâmplă ?
- Închide, Debra ! - Gata, nu mai aștept.
Miles !
Voi veni mâine. Fix 21,5 grade.
Chuck, de la sala de corespondență, vrea să vă vorbească.
Ce se petrece, Chuck ? Ce este atât de important ?
Bună !
- Arăți fantastic ! - Și tu.
Mulțumesc.
- Ce vrei să facem ? - Am unele idei.
Bea puțin, dar nu te uita.
Ce spui ?
- E o cafea proastă. - Nu.
- Ba e o cafea proastă. - E cea mai bună cafea din lume.
Șmecheria e să nu-ți prinzi mâna în ușă.
Nu închide ochii, fiindcă o să ți se facă rău.
Fii atentă și intră la momentul cel mai potrivit.
- Ce faci ? - Fac sărituri.
Încă o dată ! Ai mai văzut un brad mare ca ăsta ?
Vino cu mine !
Atenție ! Mașinile galbene nu opresc.
Ce brad uriaș !
- Îmi pare rău. - Ai ratat.
- Ce vrei să spui ? - Ai ratat.
- Miles Finch. - E Miles Finch.
E Miles Finch.
Să-i dăm drumul !
Miles, mă bucur că ai putut veni. Eu sunt Walter Hobbs.
Să văd, ca să nu pierdem timpul...
Poftim !
În ordine.
- Ce propuneri aveți, băieți ? - Bine.
Ne-am gândit cam așa...
Începem cu o roșioară care are necazuri din cauza unui iepure...
Nu, fără roșii. Sunt vulnerabili.
- Copiii sunt vulnerabili. - Ce v-am spus eu ?!
- Le-am spus același lucru. - Nimic despre ferme.
Se vorbește mult despre zonele rurale. Ar fi redundant.
Ce ziceți de un trib de copii din sparanghel ?
Micuții de acolo se rușinează că fac pe ei și miros urât...
Văd că avem doar legume... Nu am timp de pierdut.
Dacă vreți o poveste... Vă pot propune câteva începuturi.
Am o idee care mi-a răvășit sufletul.
E una dintre acele idei care... Da !
- Să o auzim ! - Aș începe cu coperta. Imaginați-vă...
Tată ! M-am îndrăgostit ! Nu-mi pasă dacă se află.
Buddy, nu acum... Întoarce-te în sală, voi veni cât mai curând.
Nu am știut că aici lucrează și elfi.
Ești foarte hazliu, amice.
Nu-l lua în seamă. Să auzim ideea ta...
- Pe copertă, deasupra titlului... - Moș Crăciun știe că ai plecat ?
- Am râs cu lacrimi... - Ai sosit cu un ren închiriat ?
Buddy, du-te la subsol !
Eu călătoresc într-o săptămână mai mult decât tine într-o viață.
Am case în LA, în Paris și la Vail.
Și în fiecare e un televizor cu plasmă de 177 cm.
Nu mai râde, dacă nu vrei să-ți șterg zâmbetul cu un pumn.
Te simți puternic ? Mai spune-mi o dată "elf".
E un elf furios.
Uită-te la tine !
Nu am fost pregătit pentru așa ceva.
- Mai spune-mi o dată că sunt elf. - Ești un elf.
Iartă-l, Miles. El se crede elf.
Miles, ascultă...
Probabil e un elf de la Polul Sud.
Cară-te de-aici !
- Și unde vrei să merg ? - Nu-mi pasă !
Nu-mi pasă că ești elf sau că ești nebun ! Nu-mi pasă că ești fiul meu !
Dispari din viața mea ! Acum !
- Bună ! Eu sunt. - Nu pot vorbi acum.
Cum merg treburile la birou ?
- O să ajung puțin mai târziu. - Grăbește-te, e Ajunul Crăciunului !
- Walter ! - Trebuie să închid.
Salută-l pe Buddy.
Walter, uite ce am găsit în sala de conferințe !
- Ce este ? - Blocnotesul lui Miles.
E plin de idei geniale pentru povești.
Cea mai bună e despre un piersic de la o fermă. Ce poate fi mai vulnerabil ?
- Ce propui ? - Să ne apucăm de treabă.
- Cât timp avem la dispoziție ? - În jur de 45 de minute.
Adună grupul redacțional !
Dacă stai aici, n-ai cum să-i chemi. Du-te !
"Regret că v-am distrus viața
și că am băgat fursecuri în aparatul video.
Locul meu nu e printre voi. De fapt, n-am loc nicăieri.
N-o să vă uit niciodată. Cu dragoste, Buddy"
Buddy !
Pentru a reveni pe piață, trebuie să lansăm o carte.
Vorbesc în numele consiliului. Trebuie să fie o carte bună.
Înainte să trec la conținutul ei, să discutăm despre copertă.
- Imaginați-vă... - Tată, trebuie să-ți vorbesc.
- Ce s-a întâmplat, Michael ? - Buddy a fugit.
A lăsat un bilet și... Mă tem pentru el, tată.
După terminarea ședinței, ne vom gândi la ce e de făcut.
Cum adică ce e de făcut ? Lui Buddy îi pasă de toată lumea.
Ție nu-ți pasă decât de tine.
Michael !
Așteaptă !
Trebuie să amânăm ședința, dle Greenway.
Nu avem timp. Vreau să aud ce-i cu cartea. Va trebui să aștepți, puștiule.
Nu-i spune fiului meu ce să facă.
Nu am putea amâna, dle Greenway ?
Am luat avionul până aici ca să văd prezentarea.
Va trebui să aștepți.
Dacă nu vrei să-ți pierzi postul, vorbește-mi despre carte.
- Bagă-ți-o undeva ! - Exact !
Hobbs !
Dacă pleci acum, s-a terminat cu tine !
Nu am loc în lumea asta.
Buddy !
Buddy, unde ești ?
Trageți, renilor !
Moș Crăciun...
Trageți mai tare !
- Tată ! - Michael, unde te duci ?
Moș Crăciun !
Dă-te la o parte, îmi sperii renii !
- Buddy, tu ești ? - Ești teafăr ?
Mă bucur că ai apărut.
Acul indică zero.
Spiritul Crăciunului a dispărut.
Efortul a fost prea mare, motorul s-a desprins pe drum.
Am nevoie de ajutorul unui elf.
Eu nu sunt elf, Moș Crăciun. Nu pot face nimic ca lumea.
Buddy, ești cel mai bun dintre toți elfii.
Nu aș dori ca la sania mea să lucreze un alt elf.
- Adevărat ? - Da.
- O poți repara ? - Am să încerc. Tata Elf m-a învățat.
Întâi găsește motorul. S-a desprins de pe sanie.
- Motorul ? - Da, Buddy. Du-te, dle Elf !
Mă aflu în Central Park. Nu e clar ce s-a petrecut aici.
Autoritățile au restricționat accesul în parc, pentru a face investigații.
Oamenii afirmă că au văzut ceva căzând din cer.
Am lângă mine un martor ocular. Ce ai văzut, de fapt ?
Mă plimbam cu fiica mea. Ea mi-a atras atenția asupra unui obiect.
Deci tu l-ai văzut, scumpo ? Spune-ne ce ai văzut căzând din cer.
Sania lui Moș Crăciun !
Sania lui Moș Crăciun în Manhattan...
Scuză-mă că te întrerup, Charlotte.
Dar postul New York 1 a primit de la un amator imagini în exclusivitate.
Un bărbat ciudat, îmbrăcat ca un elf, se plimbă prin Central Park.
Nu știu dacă ți se pare o știre demnă de interes.
Tu ai lucrat în Buffalo. La New York 1, orice știre constituie o prioritate.
Ce naiba...
- Ai găsit motorul ! - Buddy !
- Trebuie să-ți spun ceva. - Nu, eu trebuie să-ți spun ceva.
Nu am vorbit serios mai devreme.
Recunosc, ai unele ieșiri necontrolate...
Dar ai dreptate în privința multor lucruri.
Nu vreau să pleci. Ești fiul meu și te iubesc.
Buddy !
- Ce ai vrut să-mi spui ? - Vino cu mine !
Un alt martor are versiunea sa despre cele întâmplate. Ce ai văzut ?
Am văzut ceva căzând din cer direct în Central Park.
- Ești un reporter grozav. - Mersi. Îmi mai poți spune ceva ?
Da, îmi plac ochii tăi și buzele tale frumoase.
Chestia a căzut în mijlocul parcului. Toată lumea a tras o mare spaimă.
Autoritățile au evacuat zona. În parc au rămas doar polițiștii călare.
Acești cai sunt foarte bine dresați, dar sunt văzuți rar în acțiune.
Unii îi acuză de prea mult zel.
Și acum se anchetează tactica lor de a stăpâni mulțimea
în timpul concertului trupei Simon & Garfunkel, din '85.
Eram convins că îl vei găsi, dle Elf !
Instalează-l repede, trebuie să plecăm.
Bravo, băiete !
- Ești... - Moș Crăciun.
- Să-i dai asta primului tău născut. - Sigur.
- Primul meu fiu este un elf ? - Am fost adoptat.
Michael, vrei să deschizi acel cufăr ?
Mulțumesc, băiete.
- Ești Moș Crăciun cel adevărat ? - Cine poate ști, puștiule ?
- Ce cadou îți dorești de Crăciun ? - Un skateboard.
Și nu unul oarecare.
Un skateboard HUF.
Vezi ? Du-te și caută-l !
Ce s-a întâmplat ?
- Ai făcut ca sania mea să zboare. - Ce vrei să spui ?
Înainte să apară motorul, sania zbura numai pe baza spiritului Crăciunului.
Ai crezut în mine și ai făcut-o să zboare iar.
Stai... Să aducem camerele TV aici, să te vadă toată lumea !
Atunci, sania va zbura și mai departe.
Spiritul Crăciunului înseamnă să crezi.
El s-ar pierde, dacă toți m-ar vedea.
Paparazzii mă vânează de ani buni.
Priviți !
Nu...
Sunt polițiștii din Central Park.
Tată ! Michael ! Am un plan.
Stai, Michael ! Cartea mea !
Adu-o înapoi ! Mă auzi ?
- Dă-mi haina ta ! - Mi-a cusut-o soția mea.
Aici sunt !
Scuzați-mă... Mulțumesc.
- Nu s-a descoperit niciun ren ? - Nu, nici urmă de reni.
- Clopoței de sanie ? - Nici clopoțeii nu s-au auzit.
- A fost vreun elf ? - Nu...
E adevăratul Moș Crăciun. Dacă nu credem în el, sania nu va zbura.
Trebuie să credem în Moș Crăciun. Vă pot dovedi că el există.
Priviți ! Aceasta e cartea lui cu daruri.
E o dovadă că Moș Crăciun a trecut pe aici în seara asta.
Lynn Kessler își dorește un set Power Puff.
Mark Weber vrea o chitară electrică.
Carolyn Reynolds vrea o păpușă care vorbește.
Mulțumesc, Buddy.
Dirk Lawsom vrea să petreacă o zi la clubul Burke Williams.
Probabil e vorba de un alt Dirk Lawsom.
Dave Keckler vrea pantofi Nike.
O răsturnare de situație în desfășurarea evenimentelor.
Vizita lui Moș Crăciun s-a confirmat. Avem aici cartea sa cu daruri.
- Cum te cheamă ? - Charlotte Denen, de la New York 1.
Litera D...
Charlotte vrea un inel de logodnă și ca iubitul ei s-o ceară de soție.
Avem energie !
- Charlotte... - Charlotte, pornește camera !
- Cine ți-a zis să spui asta ? - E adevăratul Moș Crăciun.
Porniți camera ! Moș Crăciun are nevoie de ajutorul nostru !
- Michael ! Ești bine ? - Da.
Buddy e cu Moș Crăciun. Dacă nu credem în el, sania sa nu va zbura.
- Michael ! - Mamă !
- Te simți bine ? - Da.
Să vestim Crăciunul cântând tare, să audă toți !
Urcă, Buddy ! Trebuie să pornim.
- Încă n-am instalat motorul. - Nu mai putem aștepta.
- La drum ! - N-am terminat cu motorul !
Te ajung din urmă !
Să știi că Buddy nu ne-a mințit.
Crăciun fericit !
Moș Crăciun !
Urcă odată !
- De ce ne urmăresc, Moș Crăciun ? - Sunt pe lista mea de oameni răi.
Nu mă vor ierta niciodată.
Să fii cuminte ! Să nu te mai smiorcăi !
Să nu mai faci mutre ! Știi de ce ?
În oraș sosește Moș Crăciun !
Buddy, avem nevoie de energie, altfel, ne vom prăbuși !
El își verifică lista
Să vadă cine a fost cuminte și cine nu
În oraș sosește Moș Crăciun !
El știe când dormi
Și când ești treaz
El vede când faci rele
Să fii bun de dragul tău !
Să fii cuminte ! Să nu te mai smiorcăi !
Să nu faci mutre ! Știi de ce ?
În oraș sosește Moș Crăciun !
Sus, renilor !
Așa, frumoșilor ! Trageți tare !
Sunt prea bătrân pentru munca asta.
Acum !
- Motorul s-a dus ! - Suntem pierduți !
Până acum, niciun semn de la Moș Crăciun.
Cei prezenți în Central Park au început să cânte colinde.
Să-i ascultăm !
Trageți mai tare !
- Tu de ce nu cânți ? - Ba cânt.
Nu-i adevărat, îți miști buzele și atât.
- Michael, nu face atâta caz din asta ! - Tată !
În oraș sosește Moș Crăciun !
- La revedere ! - Spiritul Crăciunului a renăscut !
Charlotte !
Nu cred că vom afla ce s-a întâmplat cu adevărat în Central Park.
Crăciun fericit !
Cu puțin ajutor, Buddy a reușit să salveze sărbătoarea Crăciunului.
Curajul lui i-a inspirat și pe alții.
Walter și-a înființat propria editură.
A lansat cartea unui debutant care a fost îndrăgit de toți copiii.
El a scris o poveste despre un elf adoptat pe nume Buddy,
care a crescut la Polul Nord, apoi, a plecat la New York,
unde a mâncat spaghete, a sortat scrisori
și a salvat sărbătoarea Crăciunului.
Am mers prin Pădurea de Acadele,
am plutit pe valurile Mării de Miere
și am străbătut tunelul Lincoln.
În ceea ce mă privește, nu mă plâng. Buddy mă vizitează din când în când.
- Mulțumesc, Jovie, ești drăguță. - Cu plăcere, tată Elf.
Vino, micuțule !
Tata Elf vrea să te vadă.
Buddy !