O, pozdravljeni.
Verjetno ste prišli zaradi zgodbe.
Škratje radi pripovedujejo zgodbe. Tega gotovo niste vedeli.
Verjetno o škratih ne veste marsičesa.
Še en zanimiv škratizem:
škratom so na voljo le tri različne službe.
Prva je izdelovanje čevljev. Ponoči, veste, ko stari čevljar spi.
Lanuh. Niti cokle ni mogel narediti.
Na drevesu lahko pečejo piškote.
Verjetno si predstavljate, kako nevarno je imeti pečico na hrastu
sredi sušnega obdobja.
Čevlje hočem izdelovati!
Tretjo službo
nekateri imenujejo zabava ali veliki ples.
To je poklic, za katerega si prizadeva vsak škrat.
Sestavljanje igrač v Božičkovi delavnici.
Do božiča sta le še dva tedna.
To je delo, ki ga zmore samo škrat.
Naši gibčni prsti, dobra volja in živahne misli
so odlični za sestavljanje igrač.
Poskušali so s palčki in troli,
vendar so palčki preveč pili,
troli pa so lulali povsod.
V Božičkovo delavnico ni nikoli stopila človeška noga.
Vsaj do pred 30 leti ne.
Kot ste morda uganili, se takrat začne naša zgodba.
Kakšen blagoslov si. Kakšen blagoslov si.
Pa sva.
Udobno te bova namestila.
Tako.
Čas je za spanje.
Morda boš ob naslednjem božiču že imel svoj dom.
Vesel božič, angelček moj.
Prav, prav.
Za nami je še eno zelo uspešno leto.
Po vsem tem trdem delu,
je čas za začetek priprav na naslednji božič.
Kaj, za božično smreko, je pa to?
"Plenice za male Buddyje."
Očitno mu je ime Buddy.
V sirotišnici se ti je skril v vrečo.
Kaj bomo naredili?
Božiček je torej moral sprejeti odločitev.
Na srečo je Božiček šibak nasprotnik, ko gre za otroke.
Zato je Buddy ostal pri starejšem škratu, ki si je vedno želel otroka,
pa je bil tako predan sestavljanju igrač...
No, pozabil si je ustvariti družino.
Božiček.
Ja. Ja, vzgojil sem Buddyja.
Bil sem njegov posvojiteljski oče.
Čeprav je Buddy rastel dvakrat hitreje,
ni bil veliko drugačen od drugih otrok.
Ne prehitro, Buddy.
Ne zares.
Preden se naučimo sestaviti najsodobnejši grafični procesor,
ponovimo Škratja pravila, prav?
Številka ena.
Vsak dan naj bo kot božič.
Številka dva.
Na seznamu pridnih otrok je dovolj prostora za vse.
Številka tri.
Najboljši način za širjenje božičnega vzdušja je glasno petje.
Nekega dne je bil Buddy star dovolj, da je postal moj osebni vajenec.
V tej sobi še nisem bil.
Čas je, da začneš z usposabljanjem za popravljavca.
Božičkove sani.
Pomagal mi boš, da jih spraviva v zrak.
Mislil sem, da letijo zaradi čarobnih severnih jelenov.
Zakaj pa postanejo čarobni?
Zaradi božičnega vzdušja.
To vedo vsi.
Ne glede na to, kako neumno se sliši,
veliko ljudi na jugu ne verjame v Božička.
Kaj?
Kdo pa, mislijo, jim pod drevesa nastavi igrače?
Širijo se govorice, da to naredijo starši.
To je... To je smešno!
Hočem reči, da starši tega ne bi mogli narediti v eni noči.
Kaj pa piškoti za Božička? Verjetno tudi te pojedo starši?
Ja, saj vem.
Vsako leto vse manj ljudi verjame v Božička.
Spopadamo se s pravo energetsko krizo.
Samo poglej, na kako nizki ravni se nahaja božičkometer.
Šokantno!
Zato sem se v šestdesetih domislil te fine zadeve.
Kaj je to?
Kringle 3000.
8500 jelenovih moči močan reaktivni motor.
Brez njega sani ne bi letele več kot nekaj metrov nad tlemi.
Videti je, da imamo kratki stik pri termalnem spojniku.
Mi boš pomagal?
Rad bi, da ti pomagam?
Ne glede na to, kako so družina in prijatelji sprejeli Buddyja,
je biti človek med palčki imelo nekaj pomankljivosti.
Hej, Ming Ming.
Danes ne bom izpolnil kvote.
Je že v redu, Buddy.
Koliko elektronskih risank si dokončal?
No, Buddy, koliko?
85 sem jih sestavil.
85.
To pomeni,
da si jih naredil 915 premalo.
To pa ni dobro.
Zakaj kar ne izustiš?
Najslabši sestavljavec igrač na svetu sem.
Butasti bizgasti cepec sem.
Ne, Buddy, nisi butasti bizgasti cepec.
Samo za druge stvari si nadarjen, to je vse.
Videti je, da so vsi drugi nadarjeni za isto stvar, samo jaz ne.
Za veliko stvari si nadarjen.
Posebej nadarjen, pravzaprav, kot... Posebej nadarjen?
Zamenjal si baterije v detektorju dima.
Tako je. baterije.
Po šestih mesecih jih boš moral znova preveriti. Ni tako?
In v zboru palčkov edini poješ bariton.
Za celo oktavo nižji smo.
Kar je dobro.
Vidiš, Buddy, nikakor nisi butasti bizgasti cepec.
Samo poseben si.
Tako so Buddyja postali tja, kjer delajo posebni škratje.
Hej, Foom Foom.
Mi lahko pomagaš nadoknaditi zamujeno pri elektronskih risankah?
-Seveda. -Hvala ti.
Buddy me bo uničil.
Lum Lum in Choo Choo že delata dvojne izmene.
Včeraj si se dobro domislil tiste posebne nadarjenosti.
Žal mi ga je. Upam, da ne bo postal pametnejši.
Če doslej ni ugotovil, da je človek,
mislim, da nikoli ne bo.
Če doslej ni ugotovil, da je človek,
mislim, da nikoli ne bo.
Mislim, da so premajhni.
Samo poseben si.
Nisi videti dobro, si v redu?
Dobro bom, samo kozarec vode potrebujem.
Buddy.
Buddy, si dobro?
Oprosti, očka.
Samo malce miru potrebujem.
Buddy, mislim, da se morava pogovoriti.
Buddy, mislim, da bi ti moral nekaj povedati.
Verjetno bi to moral izvedeti že dolgo... Dolgo nazaj.
Potem sem Buddyju povedal, kako se je njegov oče
zaljubil, ko je bil še zelo mlad.
V čudovito dekle po imenu Susan Welles.
Kako se je rodil Buddy in ga je mama dala v posvojitev.
O tem, kako je pozneje umrla.
Povedal sem mu, da njegov oče ni izvedel, da se je Buddy rodil.
In kar je najpomembneje, povedal sem mu, kje najde očeta.
V čarobni deželi, ki se imenuje New York.
Tam dela moj oče?
V Empiru State Buildingu.
Hej, Buddy, bi nabiral snežne jagode?
Ne zdaj, arktična njorka.
-Živjo, Buddy. -Oh.
Živjo, Leon.
Zakaj si žalosten, partner?
Očitno... nisem škrat.
Seveda nisi. Visok si dva metra, brado pa imaš od 15. leta.
Očka pravi, da moj pravi oče živi v čarobni deželi daleč stran.
Ne vem, kaj naj naredim.
Imaš vsaj očeta.
Mene so nekega dne naredili in me pustili zunaj na mrazu.
Ampak doslej nisem nikoli šel s Severnega tečaja.
Buddy, jaz sem šel velikokrat okrog sveta,
ko sem bil še majhen kopasti oblak.
Svet je čudovit kraj, poln čudežnih bitij.
Razen psov. Mimogrede, ne jej rumenega snega.
To pa vem.
Hočem reči,
da je to morda prava priložnost, da izveš, kdo si v resnici.
Slišim, da greš na manjše potovanje v veliko mesto.
Ja. Malce sem živčen.
Leon pravi, da je New York precej drugačen.
Ne ozirajte se na Leona.
Nikoli ni nikamor šel. Saj sploh nima nog.
Tisočkrat sem bil v New Yorku.
Res? Kako je tam?
Nekaj stvari moraš vedeti.
Prvič: če na tleh vidiš žvečilni gumi, ga pusti tam.
-To niso brezplačne sladkarije. -Prav.
Drugič: obstajajo lokali, kot je 30 Ray's Pizzas.
Vsi pravijo, da so originalni, vendar je tisti pravi na 11. ulici.
In če opaziš znak, na katerem piše "peep show",
to ne pomeni, da boš lahko darila videl že pred božičem.
Komaj čakam, da vidim očeta.
Drsat bova šla in jedla bova sladkor v kockah.
Tudi o tem sem hotel govoriti s teboj.
Veš, Buddy, tvojega očeta
ni na seznamu pridnih.
Ne!
Vzeli nam boste knjige?
Vem, kaj skušate narediti. Radi bi, da se počutim slabo,
kljub temu da ste vi tisti, ki zanje niste plačali.
Ampak otroci imajo radi knjige.
Vem.
Sicer jaz delam raziskave o tem, ampak rad to slišim.
Nekateri ljudje ne vidijo tistega, kar je v življenju pomembno.
Vendar to še ne pomeni, da ne morejo nazaj na pravo pot.
Morda potrebujejo samo nekaj božičnega vzdušja.
V tem sem pa dober.
Vem, da si.
Vedno ti bom na voljo.
Pojdi zdaj.
Daj.
Adijo, fantje.
-Adijo, Buddy. -Adijo, Buddy.
-Pazi nase. -Nasvidenje.
Adijo.
Adijo, Buddy.
Tako.
Nasvidenje, Buddy. Upam, da najdeš očeta.
Hvala, g. Narwhal.
Adijo.
Živjo. Kako ti je ime?
Jaz sem Buddy.
Ali kdo potrebuje objem?
Prijazen rakun! Samo objem sem želel.
Živjo. Zdravo.
Hvala. Hvala.
Uspelo vam je! Čestitke!
Najboljša kava na svetu.
Odlično opravljeno, vsi!
Lepo vas je bilo spoznati.
Živjo.
Božiček! Bož....
Ne. Niste Božiček.
Hvala. Hvala.
Hvala.
Ne. Ne. Prav?
Pojdi stran.
-Živjo. -Zdravo.
Čudovito.
Videti je kot božično drevo.
Ponatis. Veš, koliko bo to stalo?
Dve strani manjkata. Zgodba nima nobenega smisla.
Misliš, da bodo otroci opazili, da ni dveh strani? Samo slike gledajo.
Škoda, da ne morem do konca z vami, vendar tukaj dela moj oče.
Lepo se imejte. Oj, pozabil sem vas objeti.
Ne vem, Connie. Mačkam še nisem strigla krempljev.
Koliko jih? Osem?
Ne vem, če bom imela čas.
Prav, prinesi jih ta konec tedna. Pogledala bom, kaj lahko naredim.
Ne bom ti zaračunala. Prinesi jih in bova videli.
Oprosti, k Walterju Hobbsu sem prišel.
Jaz sem škrat Buddy.
Smešni ste videti.
-Kdo vas je poslal? -Očka škrat.
-Očka škrat? -Ja. S Severnega tečaja.
-S Severnega tečaja? -Ja.
-Torej bi jih morali kar odpremiti? -Ne.
Mislim, da bi morali zapraviti 30.000 $, da bo nek otrok razumel,
kaj se zgodi s kužkom in hudimanim golobom.
Odpremite jih.
-Ja? -G. Hobbs?
-Jaz sem. -Povejte.
Mislim, da vam je nekdo poslali darilo za božič.
Oče!
Prav, opraviva s tem.
Celo dan in noč sem hodil, da bi te našel.
Videti si, kot da si prišel s Severnega tečaja.
Točno od tam sem prišel.
Očitno te je Božiček poklical!
Ja, seveda, ravno sva govorila po mobitelu.
Kaj res?
-Nadaljuj. -S čim?
Mi ne boš zapel pesmice? Ali lahko kar nadaljujem z delom?
Pesmice?
Hm...
Ja. Karkoli si želiš, očka.
Tukaj sem z očetom,
ki ga ne poznam,
in rad bi, da mu zapojem pesem.
Bil sem posvojen,
vendar nisi vedel, da sem se sploh rodil,
zato sem zdaj tukaj.
Našel sem te, očka.
In veš, kaj?
Rad te imam, rad te imam, rad te imam.
No, to pa je bilo čudno.
Običajno moje ime samo vpletete v božične pesmi.
Jaz sem, tvoj sin. Susan Welles me je rodila.
In ni ti povedala. In...
Zdaj sem tukaj. Jaz sem, Buddy.
Susan Welles. Si rekel Susan Welles?
Ja.
Kdo je poslal božično darilo?
Kaj je božično darilo? Jaz bi ga tudi imel.
-Poklicati bi morali varnostnike. -Dobra zamisel.
Tudi jaz rad šepetam.
Je že dobro. Walter je moj oče.
Tvoj oče je zdaj zaposlen.
Prav, vrnil se bom pozneje.
Nekaj časa ne, prav?
-Nazaj v božičkovo deželo greš. -Prav.
Ja, zakaj se ne bi vrnil v trgovino Gimbels?
Oprostite.
Pasijonkino razpršilo?
Pasijonkino? Seveda.
Oprostite.
Bi radi šli?
Ste videli ta stranišča?
Ogromna so.
"Za nekoga posebnega."
Hej, sem. Pridi sem.
Jaz? -Ja.
Kaj počneš tukaj?
Ne bi smel biti tukaj.
Nakupuj, ko si prost. Ne smeš....
-Vrni se gor. -Prav, nisem vedel.
Pa bi moral vedeti.
-Si jezen name? -Ne.
-Si prepričan? -Sem. Opravi svoje delo.
Dobro.
Kaj je to?
To je Severni tečaj.
Ne pa ni.
-Ja pa je. -Ne pa ni.
-Ja pa je. -Ne pa ni. Kje je sneg?
Zakaj se tako smejiš?
Rad se smejim. Najrajši se smejim.
Raje rad delaj. Naj bo to tisto, kar imaš najrajši.
-Delo je tvoja nova ljuba stvar. -Prav.
-Čas je za obvestilo. -Prav.
Prav, ljudje, jutri zjutraj ob 10. uri bo v mesto prišel Božiček.
Božiček! O, mojbog.
Božiček? Sem? Njega pa poznam.
Poznam ga.
Tukaj bo in se fotografiral z vsemi otroki.
Obdržite svoje račune.
-Jutri ob desetih. -Jutri ob desetih.
-V mesto pride Božiček. -Ja.
Mi lahko to podpišeš?
Živjo.
Božiček prihaja.
Ali ti je razgled všeč?
Zelo lepo si okrasila tisto drevesce.
Zakaj se norčuješ iz mene? Te je Crumpet nagovoril k temu?
Ne norčujem se iz tebe.
Lepo je spoznati človeka, ki si deli mojo naklonjenost kulturi palčkov.
-Skozi praznike se hočem prebiti. -Prebiti?
Božič je najboljši dan na celem ogromnem svetu.
-Prosim, ne govori več z mano. -Ojej.
Očitno nekdo potrebuje božično pesem.
Pojdi stran.
Najboljše za širjenje božičnega vzdušja je glasno petje.
Hvala, vendar ne pojem.
Prav lahko je. Kot bi govorila.
Le da je glasneje in traja dlje in glas pomikaš gor in dol.
Saj znam peti, vendar nočem.
Posebej pred drugimi ljudmi.
Če poješ, ko si sama, lahko poješ tudi pred drugimi. Nobene razlike ni.
Pravzaprav je razlika velika.
Ne, pa ni. Čakaj.
Pojem. Sem v trgovini in pojem.
V trgovini sem. In pojem.
Hej! Ne Severnem tečaju se ne poje.
-Ja pa se. -Ne pa se ne.
-Ves čas pojemo. -Ne pa ne.
Še posebej, ko sestavljamo igrače.
Vidiš?
Pozor, Gimbelsove stranke.
Prosimo vas, da opravite še zadnje nakupe.
Čez 10 minut bomo trgovino zaprli.
No, čas je, da grem domov.
Ampak Božiček pride. Veliko dela imamo.
Se vidiva jutri.
-Buddy. -Jovie.
-Živjo. -Živjo.
Jovie.
Živjo. V spalnici bom jedel, prav? Veliko zadev moram pregledati.
-Si prepričan? -Veliko zaostalega dela imam.
Lahko jaz jem v svoji sobi?
-Ne. -Zakaj ne?
Oče bo jedel v svoji.
Veliko domače naloge imam in veliko neopravljenega dela.
Tukaj boš jedel.
, BOŽIČEK
Ven! Ne glej me!
Spravi se ven!
Očka?
Očka, zdravo. Jaz sem!
Očka! Očka! Očka!
-Živjo! -Je že v redu. Darilo za očka imam.
-Prav, to bom vzel. -Dobro.
Povejte mu, da je od mene, njegovega sina, prav?
Tako rad ga imam in mislim, da je najboljši očka na svetu.
Kako močna fanta sta.
Kako lepo.
-Hej, ti. -Jaz?
Pridi sem. Govorila bi rada s tabo.
O čem bi rada govorila z mano?
Kako to, da si bil zjutraj v ženski garderobi?
Slišal sem, da poješ.
Si prepričan, da ni bilo povezano z mojo goloto?
Nisem vedel, da si gola.
Zakaj si prišla tako zgodaj?
Izklopili so mi vodo.
Kaj si pa ti počel tukaj tako zgodaj?
Pripravljal to.
-To si naredil? -Aha.
Malce jezni so zaradi tega.
Kaj res?
Hej. Sta videla vse to?
Lepo je. Malce preveč lepo.
Korporacija je očitno na delo poslala profesionalca.
Ne vem, zakaj se kdo poteguje za mojo službo, ampak ostanimo ekipa.
Prav? Če bodo odpustili mene, bodo odpustili vse nas.
Če boš karkoli izvedel, mi sporoči na moj sprejemnik.
Kanal tri. Šifra je "Božiček ima novo torbo."
Prav?
15-centimetrske rebraste spirale, ljubica.
-To je nemogoče. -15 centimetrov.
Mimogrede, mislim, da imaš najlepši glas
na celem velikem svetu.
Božiček.
Božiček! Jaz sem, Buddy!
-Hej, Buddy, kako ti gre? -Božiček!
Jaz sem!
-Ste pripravljeni na Božička? -Božiček!
-Kdo, hudiča, pa si ti? -O čem pa govoriš?
-Božiček sem. -Ne pa nisi.
Seveda sem. Ho-ho-ho.
Če si Božiček, pa povej, katero pesem sem ti zapel letos za rojstni dan?
Vse najboljše, seveda.
Ho-ho-ho.
-Koliko si star, fantič? -Štiri.
-Velik fant si. Kako ti je ime? -Paul.
-Kaj ti lahko prinesem? -Ne povej mu, česa si želiš.
Lažnivec je.
Pusti otroka, naj govori.
Na bruhanje mi gre. Kako lahko živiš sam s sabo?
-Tišina, butec. -Nasmeh.
Na kupu laži sediš.
-Ne šalim se. -Umeten si.
-Umeten sem? -Ja.
-Bi ti rad bil mrtev? Kaj? -Umeten?
Šali se.
-Smrdiš. -Lep božič boš preživel.
Smrdiš po govedini in siru, ne dišiš kot Božiček.
Slepar je!
Umeten je! Umeten!
-Pridi sem! -Ne morem.
Umeten je!
Kam greš zdaj? Kam greš?
Ojej, aj.
Ne!
Ni Božiček! Ni Božiček!
"Za nekoga posebnega."
ZA OČKA
-Kaj je to? -Odzivnik.
Seveda.
-Ja? -Policija na liniji ena.
Policija. Halo?
Očka!
Vedel sem, da boš prišel. Zato te imam rad.
Policist Tom, to je moj očka. Ime mu je Walter.
Plačal je varščino zame. Dovolili so mi en klic
in vedel sem, koga bom poklical. Walterja Hobbsa.
Seveda si prišel. Prišel si.
Rekli so, da te ne bo. Velikokrat so ponovili.
Kdo, hudiča, si in kaj je narobe s teboj?
Buddy sem. Tvoj sin.
Čakaj. Hm...
Povej mi, kje si dobil to sliko?
Dal mi jo je oče škrat.
Je to nekakšna igra? Kaj bi rad? Denar?
Ne. Spoznati sem te hotel in mislil sem, da boš tudi ti hotel mene.
Zakaj bi te hotel spoznati?
Mislil sem, da bi lahko skupaj pekla cimetove hiške in jedla piškote,
šla drsat in se morda celo držala za roke.
-Pridi z mano. -Prav.
Prav. Kaj je narobe?
Buddy, ne jej tega.
Aja.
Pohiteti moramo, do konca dneva sem zaseden.
-Sem bolan? -Si, vendar sva tukaj zaradi testa.
-Kakšnega testa? -Pokazala bo, ali si moj sin.
-Zakaj sedim na papirju? -Higienično je.
-Pri miru sedi, da ti vzamem kri. -Kri!
-Hladno je. -Ja, prosim, sedi pri miru.
-Lahko poslušam vašo ogrlico? -Ne, ne moreš. Pri miru bodi.
Zakaj je tam okostnjak? Če priprem oči, je videti kot gusarska zastava.
-Ima ime? -Ne. Žal mi je, Ben.
-Bolniki me čakajo. -Prosim, bodi pri miru.
-Razjezil sem ga. -Res si ga. Res.
Prej kot boš sedel pri miru, prej bova opravila s tem.
-Bova potem jedla sladkorne kocke? -Seveda.
Jedla bova sladkorne kocke in cimetove hiške in celo barvala jajčka.
-Barvala jajčka, to je velika noč. -Seveda.
V prstu mi bije srce.
Čez nekaj časa te bo nehalo boleti.
Kako ti je ime?
Buddy.
-Jaz sem Carolyn. -Živjo.
-Kaj si želiš za božič? -Punčko, ki govori.
Dobro besedo bom zastavil zate pri Božičku.
Hvala. Lep kostum imaš.
To ni kostum. Škrat sem.
No, tehnično gledano sem človek, vendar so me vzgojili škratje.
Jaz sem človek, ki so me vzgojili ljudje.
Kul.
Torej?
Fanta imate! Buddy je vaš sin.
To je zelo nemogoče.
Saj ste videli tistega zunaj. Potrjeno zmešan je.
Verjetno se je samo vrnil v stanje otroške odvisnosti.
Škrat?
Treba je poskrbeti zanj.
Razumem.
Naj ga torej začnem dojiti?
Walter, peljite ga domov. Predstavite ga Emily in Michaelu.
Ko se bo soočil z resničnostjo,
bo prenehal s tem škratovstvom in začel živeti kot prej.
Tako bi jaz storil na vašem mestu.
O, mojbog. Walter, to je krasno.
Še... Še enega sina imaš.
Krasno. Hm, na to nisem pomislil.
To je neverjetno.
Malce zapleteno je, vendar nič, česar ne bi zmogli.
-Ljubica. -Kaj?
Misli, da je škrat.
Oprosti, kaj?
Misli, da je Božičkov škrat.
Ah, daj, Walter. Gotovo ne misli, da je pravi škrat.
In potem sem odpotoval do sedmih ravni Sladkornega gozda,
mimo Morja gumijastih medvedkov.
Šel sem skozi Lincolnov predor.
Mmm.
Kje si torej bil zadnjih 30 let?
Na Severnem tečaju.
Mi lahko podaš javorjev sirup?
Nisem ga dala... To so špageti.
Veš, kaj? Mislim, da ga bom malo.
Ja.
Imaš rad sladkor, kaj?
Je v sirupu sladkor?
Ja.
Potem pa ja!
Mi, škratje, skušamo jesti štiri glavne skupine živil:
bombone, sladkorne palčke, lizike in sirup.
Boš torej ostal pri nas?
Hočeš reči, da lahko ostanem?
Seveda lahko.
-Emily. -Kako dolgo misliš ostati?
Ničesar nisem načrtoval, vendar sem mislil ostati za vedno.
Emily. Se lahko za minuto pogovoriva v kuhinji, prosim?
Si nora? Ne more ostati tukaj.
Očitno ima resne težave.
Ne moremo ga vreči ven na sneg.
Zakaj ne? Rad ima sneg.
To mi je povedal že 15-krat.
Walter, tvoj sin je.
Si slišal to?
Kako si čuden.
Očka?
Očka!
-Kaj? -Ne morem spati, če me ne pokriješ.
Ne bom te pokrival.
Obljubim, da bom takoj zaspal.
Prav.
-Žgečka, pečka, tečka, mečka. -Buddy, nehaj. Nehaj!
Oprosti.
Leži in zaspi.
-Prav. -Prav.
Očka?
Ja?
Rad te imam.
Prav. Zdaj pa zaspi.
No, to pa je nekaj.
Običajno jaz pripravljam zajtrk.
Dobro. Dovolj bo.
Prav.
Okusno je.
-Dobro? Dobro. -Dobro.
Si sinoči dobro spal?
Odlično. Celih 40 minut.
Imel sem dovolj časa, da sem naredil tistega konja.
Ojej, to si naredil?
Kje si pa dobil les?
-Dobro jutro, ljubček. -Jutro, očka.
Walter, Buddy je pripravil zajtrk. Ni to lepo od njega?
In kosilo.
In kosilo. Adijo.
-Koliko zajemalk, očka? -Samo kavo bom, hvala.
Prav.
Očka, za naju imam načrt za celi dan.
Delala bova angelčke v snegu, potem pa bova šla drsat.
Potem pa bova kar se da hitro pojedla testo za piškote.
Na koncu se bova malce pocrkljala.
V službo moram, Buddy.
In še ena stvar, če boš živel tukaj...
Premisliti bi moral o tem, da se znebiš tega kostuma.
Ampak celo življenje ga nosim.
Nisi več na Severnem tečaju.
-Rad bi, da sem srečen, kajne? -Bolj kot karkoli drugega.
Potem pa se znebi pajkic.
Kakor hitro je mogoče.
Kakor hitro je mogoče?
Kakor hitro je mogoče.
Prav.
Skoraj sem pozabila svoj...
Dobro jutro.
Walter tukaj.
Uspelo je. Res si ti.
-Kako si dobil to številko? -Emily mi je pustila nujne številke.
Razumem. Gre za kaj nujnega?
Iz grozne škatle pod oknom prihaja neznosen hrup.
Tako zveni.
To ni nič groznega, Buddy. To je radiator.
Ko se vklopi, se sliši tako.
Ne, ni res. Zelo hudoben je.
Bojim se ga gledati. Je...
Prav, šel bom bližje...
Čakaj malo. Ja, pa je.
Prav. Je že dobro. Vse je v redu.
-Prav si imel. -Dobro, zdaj bom odložil.
Rad te imam. Čez pet minut te pokličem.
Ne, ne, Buddy, ne...
Ni me treba klicati.
Dobra zamisel. Ti pokliči mene.
Prav, zdaj bom odložil.
Narisal sem metulja.
-Dobro, zdaj bom odložil. -Uglasil sem klavir.
Prav, rad te imam. Adijo.
Mmm.
-Hobbs. -Hej.
-Kako gre? -Prosim, sedi.
Od počitnic se nisva videla. Dobro si videti.
Hvala, tudi ti. Čemu dolgujem to čast?
Če sem iskren, me je poklicala nečakinja.
Rada bi vedela, kako sta nek kuža in nek golob
pobegnila iz krempljev hudobne čarovnice.
Verjemi mi, da že iščem novega tiskarja.
Ta je očitno postal površen.
Morda pa površen ni postal tiskar.
To je tvoj podpis, je tako?
-Ves dan se lahko obtožujeva. -Novice imam zate.
Tudi če bi imela vse strani, bi knjiga še vedno bila zanič.
Si sploh videl rezultate tega četrtletja?
-Danes bodo prispeli. -So že tukaj.
Preklemani kuža in golob toneta globoko, Hobbs.
Moji ljudje ocenjujejo, da bomo v tem četrtletju na minut 8 odstotkov.
Minus osem.
To se ne sme zgoditi.
-Saj veš, da bomo spet rasli. Mi... -Ne.
-Ne? No... -Ne, ne, ne.
V prvem četrtletju bomo izdali novo knjigo.
V prvem četrtletju?
24. se vračam v mesto.
Do takrat hočem imeti natančne načrte
za to novo knjigo.
Čakaj malo. 24. je božični večer.
-In? -In, no...
Ni problema. Z veseljem ti bom poročal.
Prav, vsa železa imam v ognju.
-Zdrav sem, oklep imam. -Michael.
-Imam celo... -Michael, jaz sem, Buddy.
-Poznaš tega tipa? -Ne, še nikoli ga nisem videl.
Jaz sem, Buddy. Tvoj brat.
Ojej.
Ne, Michael, čakaj, tvoj brat je. Mich...
Oprostite, oprostite.
Michael, Michael.
Michael.
Michael, počakaj.
Michael, Michael.
Joj, kako si hiter. Vesel sem, da sem te ujel.
Pet ur sem te čakaj. Zakaj imaš tako velik plašč?
Dobra novica, danes sem videl psa. Si že videl psa?
Verjetno ga si.
Kako je bilo v šoli? Zabavno? Imaš veliko domače naloge?
Imaš kaj prijateljev? Imaš najboljšega prijatelja?
-Ima tudi on velik plašč? -Pojdi stran.
Zmešanec.
Teci.
Dajmo ju! Zadenite zelenega tipa.
O, ne. Ti fantje pomenijo težave.
Bolje, da stečeva stran.
Veš, kaj? Premagava jih lahko.
Začni delati kepe. Kolikor jih lahko narediš.
Si pripravljen?
Dajva!
Au.
Tecimo.
Ojej. eden je ušel.
Snežno kepo.
Vau!
Od kod, praviš, da prihajaš?
-Želim si, da bi bil očka tukaj. -Zakaj?
Ker je najboljši očka na celem svetu.
Se šališ? Najslabši očka na svetu je.
-Kako to misliš? -Ves čas samo dela.
-Delo je zabavno. -Njegovo ne.
Samo za denar mu je mar. Zame in za druge mu je vseeno.
Ni ga na seznamu pridnih.
Ti je všeč?
Kdo?
Punca, v katero strmiš.
Aja. Hm...
Ja.
Zakaj je ne povabiš ven?
Ven?
Saj veš, na zmenek. Jest.
-Hrano? -Ja, pravo hrano.
Ne sladkarij. Če bo privolila, si na konju.
To so posebne šifre, ki jih imajo punce.
Poglej, poglej, kdo je tukaj.
-Živjo, Jovie. -Živjo.
-O, to je Michael. -Jaz sem njegov brat.
Živjo.
Kaj torej počneta tukaj? So te pri Gimbelsu vzeli nazaj?
Ne, vendar se je dobro izšlo. Dobil sem prepoved približevanja.
Potem bi verjetno moral oditi.
Ho-ho-ho.
Res sem te hotel videti in mislim, da si res lepa
in toplo mi je, ko sem ob tebi
in jezik mi oteče.
Torej...
Bi šla jest hrano?
Ali bi šla jest hrano?
Mhm.
Saj veš, tista šifra.
Hrana.
Ravno sem bila na kosilu.
Prav, razumem.
Vendar imam v četrtek čas.
-Četrtek. Četrtek. -Pridi. Super je.
Prav.
-Je v redu? -Odlično ti je šlo, stari.
-Kaj bi najprej dala gor? -Lučke.
Dobro. In potem?
-Okraske. -Okraske. Prav.
-Kaj, hudiča, je to? -Božično drevo.
-Božično drevo? -Buddy ga je posekal v parku.
Emily?
Ne vem, zakaj tako kompliciraš.
-Samo malo se zabavata. -Zabavata.
Prekrški so zdaj torej zabava? Mislil sem, da so pač prekrški.
Prav, to z drevesom ni bilo prav. Posaditi bo moral novega.
Ampak vsaj Michael je srečen.
Kaj pa naj bi to pomenilo?
Mislim, da ni ravno skrivnost, da se ne ukvarjaš z njim.
Zakaj ga ne bi kar izpisala iz šole in naj ga vzgaja moteni škrat-človek?
Odlično se bosta zabavala med delanjem prekrškov.
-Kako bova na vrh spravila zvezdo? -Že vem.
Kaj bova storila? Ne moreva ga pustiti samega tukaj.
Vse bo uničil.
Kaj, ko bi si jutri vzela prosto
in ostala doma ter pazila nanj?
Ne, jutri ne morem ostati doma. Sestanek glede proračuna imam.
Ljubica, jaz ne morem ostati doma. Korak pred tem, da me odpustijo, sem.
Povem ti, kako bo. Zamisel imam.
Zakaj Buddy ne bi šel s teboj v službo?
-Živjo, Walter. -Jutro, Jack.
Jutro, Jack.
-Dobro jutro, g. Hobbs. -Jutro, Sarah.
Dobro jutro, Sarah. Kako lepa škrlatna obleta. Škrlatnasta je.
-Francisco. -Živjo, g. Hobbs.
Francisco. Kako zabavno je to reči, Francisco.
-Živjo. -Živjo.
-Se me spomniš? -Seveda, nisem te prepoznala.
Vem. V obleki za v službo sem.
-Hvala, Debra. -Hvala, Deb.
Lep obraz imaš. Na božični voščilnici bi morala biti.
Polepšal si mi dan.
-Buddy. -Ja?
-Tega ti ni treba piti. -Hvala.
Francisco.
-Francisco. -Buddy.
-Sem preglasen? -Malce.
Oprosti.
Ja, Bud?
Zakaj imaš na mizi svoje ime?
To mizo sem kupil. Tukaj je, da je kdo ne ukrade.
Šališ se, kajne, očka?
Ja, Buddy, šalim se.
Kaj bova torej sestavljala?
Tukaj ne počnemo takšni reči, kolega.
-Škrat Buddy. -Odloži.
Prosim? Prosim?
-Prosim, ničesar se ne dotikaj. -Oprosti.
Bud, si kdaj videl odložišče?
Odložišče? Ne.
-Ne? Ojej. -Ne.
Hočem reči, vau! Vau!
To je prostor, kamor prispe pošta iz celega sveta.
Tam jo razvrščajo, veš. Vsega se lahko dotakneš.
-Potem jo dajo v svetleče posode. -Svetleče posode.
Tako je. Kaj praviš?
-Slišati je odlično. -Dobro.
Greva lahko tja?
Jaz moram delati tukaj. Morda bi lahko ti delal tam.
Prav, delal bom tam.
Mislim, da moj oče ni govoril o tem kraju.
-Obstaja še kakšno odložišče? -Ne, to je edino.
Nič svetlečega ni tukaj.
Ne. Tukaj je cev.
Vsa pošta prispe po njej.
Preglej in poišči nadstropje, v katerega bo šla pošta.
Položi jo v posodo in jo potisni v cev z isto številko.
-Razumeš? -Mislim, da.
Ta kraj me spominja na Božičkovo delavnico.
Le da tukaj smrdi po gobah
in so vsi videti, kot da mi hočejo kaj slabega.
Jutri prihaja Greenway, kaj imamo zanj?
Z Morrisom sva premišljevala
in se domislila precej dobre zamisli.
-Odlično. Kakšna je? -Všeč ti bo. Fantastična je.
-Kaj? -Prav.
Predstavljaj si to.
Pripeljemo Milesa Fincha.
Tistega Milesa Fincha?
-Zlatega duha. -Pripeljemo ga.
Več klasik je napisal kot dr. Seuss.
Ne bo preprosto, vendar mislim, da je vredno poskusiti.
Moja najboljša pisca, vrh gore, vrhunska zabavljača
sta se domislila, da bi najeli še enega pisca?
-Ja. -Milesa Fincha.
Všeč mi je.
Potem sem potoval do sedmih ravni Sladkornega gozda
in mimo Morja gumijastih medvedkov.
Ojej! Joj!
Vau.
Sesa.
Čudovito. Super.
Krasno je, kako to...
Kako dobro sesa.
Zelo sesljivo je.
-Kako si pa ti pristal tukaj? -Pogojna kazen.
Sirup v kavo?
Zakaj se nisem domislil tega? Lahko malce poskusim?
Izvoli.
Zelo radodarno.
Rad imam sirup.
Res ga imam rad.
Veš, kaj, vem, da zvenim kot pokvarjena plošča.
Vendar sva prijatelja.
Moj najboljši prijatelj si. Najboljši prijatelj. Tako.
Veš, Buddy, nihče tukaj me ne posluša.
-Res dobre zamisli imam. -Verjamem.
Poslušam te. Dobre zamisli imaš.
-Samo toku skušam slediti. -Slediti toku.
-Ja. -Slediti toku.
-Ne, iz toka moram izplavati. -No, pa daj...
V toku sem. Tako sem pristal tukaj.
26 let imam in nič nimam za pokazati.
Mlad si. Tako mlad.
-Moj oče... -Ja?
Veliki mislec je postal šele, ko je dopolnil 490 let.
Štiristo devetdeset.
Žgečkam te, žgečkam.
Moja najljubša vaša knjiga je gotovo Grega Kumarica.
Eksistencialistična je, vendar kljub temu dostopna.
G. Finch, Eugene Dupree tukaj.
Čudovito je govoriti z vami, čeprav samo preko telefona.
Miles, kaj torej mislite? Bi lahko jutri prileteli sem?
Jutri vam bom namenil pet ur časa in niti minute dlje.
Odlično.
Rad bi, da me na letališču pričaka črni S500.
Temperatura v notranjosti naj bo natančno 21,5 stopinje.
-To lahko uredimo. -G. Hobbs?
-Spodaj imamo težave. -Oprostite, kaj?
Ne, počakajte, Miles. Deb, odloži.
-Jaz ne čakam. Ne delajte tega. -V odložišču imamo težave.
-Kaj se dogaja? -Ne govori.
Debra, odloži.
-To je to, grem. -Miles.
Prišel bom jutri. 21,5 stopinje.
Gospod, Sid iz odložišča bi rad govoril z vami.
Chuck.
Kaj? Kaj bi se lahko dogajalo spodaj,
da je tako pomembno, da si me morala zmotiti? Kaj?
Hej, hej!
Hej!
Ja!
Prihajam.
Živjo.
-Čudovita si videti. -Tudi ti.
Hvala.
Kaj bi rad počel?
Nekaj zamisli imam.
Primi in poskusi.
Ne glej. Tako.
Torej?
Okus ima po obupni kavi.
To je obupna kava.
Ne, to je najboljša kava na svetu.
Paziti moraš, da si ne pripreš roke.
Nikoli ne zapri oči, ker ti bo postalo slabo.
Ko si boš upala, kar skoči zraven.
-Kaj počneš? -Hopsam.
Hopsam. Hopsam.
Čakaj, čakaj. Še malo, še enkrat.
Samo poglej, kako je velika.
Pridi z mano.
Pazi, rumeni ne ustavljajo.
Rumeni ne ustavljajo.
Huh, to pa je veliko.
Oprosti.
Zgrešil si.
-Kako to misliš, zgrešil? -Zgrešil si.
-Miles Finch. -Miles Finch.
Miles Finch.
Prav, pa dajmo.
-Miles, veseli me, da ste prišli. -Ja.
-Walter Hobbs. -Ja, dajmo, no...
-Uredimo to in lahko začnemo. -Prav, izvolite.
Odlično.
Prav, torej, kaj ste naredili doslej?
Izvoli.
Hm...
Razmišljali smo nekako tako.
Začnemo z mladim paradižnikom.
Na kmetiji mu ni šlo prav dobro.
-Saj veste, zajci in vse to... -Ne.
Brez paradižnikov. Preveč ranljivi so.
Otroci so že tako ali tako ranljivi.
Vem. Sem vam rekel, fantje.
-Isto sem jim govoril. -In brez kmetije.
Vsi imajo majhna mesta, podeželje. Knjiga o kmetiji bo samo odveč.
Kaj pa to? Pleme špargljevih otrok.
Vendar se sramujejo vonja svojega urina.
Očitno imamo samo zelenjavo.
Nimam časa, zato...
Tukaj imam pet ali šest dobrih začetkov.
Imam zamisel, ki sem ji še posebej naklonjen.
Je ena od tistih zamisli, pri katerih si rečeš, da je to to.
Čudovito. Jo lahko slišimo?
Začel bom s platnico. Predstavljajte si to.
Očka, zaljubljen sem. Zaljubljen sem in vseeno mi je, kdo to ve.
Buddy, ne zdaj. Se lahko vrneš na svoje mesto?
Čez nekaj časa te pridem obiskat, prav?
Nisem vedel, da tukaj delajo tudi škratje.
Pa si res smešen, prijatelj.
On ni...
Gremo nazaj k zgodbi, prosim.
Na platnici nad naslovom...
Ali Božiček ve, da si zapustil delavnico?
Smejiva se kot norca, veš.
Si si moral izposoditi severnega jelena, da si prišel sem?
-Buddy, vrni se v klet. -Hej, kretenček.
V enem tednu dobim več bab, kot jih boš ti v celem življenju.
-Hiše imam v -ju, Parizu in Valu. -Vau.
V vsaki od njih imam televizor z dvometrskim zaslonom.
Zato predlagam, da si z obraza izbrišeš ta bebast nasmešek,
preden ti ga bom izbrisal jaz.
Se počutiš močnega, kolega? Še enkrat mi reči škrat.
To pa je en jezen škrat.
Poglej se.
Au, hej, kaj...?
Na to pa nisem bil pripravljen. Hej, hej, hej.
-Au! -Hej!
-Huh. -Še enkrat mi reči škrat. Škrat!
Škrat si.
Miles, žal mi je. Misli, da je škrat.
Poslušaj, Miles, poslušaj.
Očitno je škrat z Južnega tečaja.
Spravi se stran od tod!
-Kam pa naj grem? -Vseeno mi je, kam greš.
Vseeno mi je, ali si škrat in ali si zmešan.
Vseeno mi je, ali si moj sin!
Izgini iz mojega življenja! Takoj!
Živjo, jaz sem.
-Zdaj res ne morem govoriti. -Povej mi, kako je šlo.
Bolj pozen bom, kot sem mislil.
Ne bodi prepozen, Walter. Božični večer je.
-Walter. -Čakaj.
-Ljubica, iti moram, prav? Ljubim te. -Pozdravi Buddyja.
-Kaj? -Walter, uspelo nam je.
-V sejni sobi smo našli to. -Kaj je to?
Beležnica Milesa Fincha. Ta zadeva je polna odličnih zamisli.
Samo poglej to.
Njegova najboljša zamisel je breskev, ki živi na kmetiji.
-Kaj je bolj ranljivega od breskve? -Kaj? Kaj bomo naredili?
S prvo zamislijo bi morali poskusiti. Genialna je.
-Koliko časa imamo? -Kakšnih 45 minut.
Poskušajmo pripraviti oris.
-Gremo, začnimo. -Poskusimo.
Ne moreta sedeti in vsega urediti.
-Pripravita oris. -Prav. Greva.
Oprostite, da sem vam uničil življenja
in v videorekorder zatlačil 11 piškotov.
Ne sodim sem. Nikamor ne sodim.
Nikoli vas ne bom pozabil. Z ljubeznijo, Buddy.
Bog.
Hej, Buddy.
Buddy?
Veliko stvar potrebujemo, da podjetje spravimo nazaj na noge.
Mislim, da govorim v imenu vseh v upravi, če rečem,
da upam, da imate kaj dobrega.
Preden začnem z zgodbo, naj začnem z naslovnico.
Predstavljajte si to.
Očka, govoriti moram s tabo.
-Michael, kaj je? -Buddy je pobegnil.
-Kaj? -Sporočilo je pustil.
Bojim se, očka. Ni ga več.
Naj končam s tem sestankom in potem bova kaj ukrenila, prav?
Kaj bova ukrenila? Buddy ima rad vse.
Ti pa imaš rad samo samega sebe.
Hej, Michael.
Čakaj.
Sestanek bomo morali prestaviti, g. Greenway.
Nimamo časa za to.
To prekleto stvar hočem slišati zdaj. Sin, počakati boš moral.
Ne govorite mojemu otroku, kaj mora narediti.
Ne moremo o tem govoriti kdaj drugič, g. Greenway?
Priletel sem samo zaradi te predstavitve in nameravam jo slišati.
Počakati bo morala.
Če bi radi obdržali službo, Hobbs, mi boste to predstavili takoj.
Vtaknite si jo nekam.
-Ja, vtaknite si jo. -Hej.
Hobbs, Hobbs, Hobbs!
Če boste odšli, ste pri Greenwayju zaključili.
Konec je z vami!
Nikamor ne sodim.
Buddy.
Buddy, kje si?
Prancer, hej, daj!
Vixen, gor, gor.
Božiček?
Pridi, uspelo ti bo.
-Očka. -Kaj?
Michael, kam greš? Michael.
Božiček.
Počasi, prestrašil boš jelene.
Buddy, si to ti?
Si dobro?
Kako sem te vesel.
Božičkometer se je naenkrat spustil na ničlo.
Nobenega božičnega vzdušja ni.
Pritisk je bil prevelik.
Motor se je snel.
Pomoč škrata potrebujem.
Jaz...
Jaz nisem škrat, Božiček. Nič ne morem narediti, kot je prav.
Buddy, večji škrat si kot kdorkoli, ki sem ga spoznal.
In edini, ki bi si ga želel, da mi nocoj popravil sani.
-Res? -Res.
Bi mi jih popravil, Buddy?
Poskusil bom. Očka me je naučil.
Najprej ga moraš najti.
S sani je padel nekje tam zadaj.
-Motor? -Ja, motor.
Pojdi, Buddy, pojdi, g. Škrat.
Stojim pred Centralnim parkom
in ni povsem jasno, kaj se je zgodilo.
Vemo, da so oblasti zaprle park
ter ga trenutno praznijo.
Ljudje se strinjajo samo o tem,
da so videli nekaj pasti z neba.
Ob meni je priča, ki trdi, da je zadevo videla na lastne oči.
Kaj točno ste videli?
Hodil sem okrog in videl nekaj, kar mi je pokazala moja hči.
Torej je zadevo videla vaša hči?
Ljubica, mi lahko poveš, kaj si videla pasti z neba?
Božičkove sani.
Božičkove sani, tako torej. Božiček na Manhattnu.
Oprosti, da prekinjam tvojo nocojšnjo veliko novico, Charlotte,
vendar je New York pravkar dobil
ekskuzivne amaterske posnetka, katerih vsebino bi morda preverila.
Očitno je na njih čuden možak, oblečen kot škrat,
ki se sprehaja po Centralnem parku.
Ne vem, ali v Buffalu pokrivate takšne ekskluzivne novice.
-O, mojbog. -Pri nas so novice na prvem mestu.
Kaj, hudiča...?
Hej.
-Našel si ga. -Buddy.
Nekaj ti moram povedati.
Ne, Buddy, nekaj ti moram povedati takoj. Hm...
Ničesar, kar sem rekel, nisem mislil resno. Niti besede.
Vem, da si morda malce, hm...
Kemično neuravnovešen, vendar si imel prav o veliko rečeh.
Nočem, da odideš.
Moj sin si in rad te imam.
Buddy....
-Kaj si mi hotel povedati? -Aja.
-Pridi z mano. Pridi. -Seveda.
Tukaj sem s še eno pričo, ki ima svojo različico dogodkov.
-Gospod, kaj ste videli? -Mislim, da ste odlični, Charlotte.
Videl sem, da je z neba padlo nekaj v sredino Centralnega parka.
-Odlična novinarka ste, gospa. -Hvala.
Mi lahko poveste več o tem, kaj ste videli pasti z neba?
Vaše oči pripovedujejo zgodbo. To mi je pri vas všeč.
In lepa usta imate. Stvar je kar padla na Centralni park.
Neverjetno je bilo. In vsem se meša.
Dick, odgovorni pravijo, da so izpraznili območje.
Zdaj so v parku samo varnostniki.
Ti so odlično usposobljeni, vendar se redko znajdejo sredi akcije.
Nekateri menijo, da so preveč aktivni, ko jih vpokličejo,
njihove sporne taktike za nadzor množic
na koncertu Simon and Garfunkel pa so še vedno predmet preiskave.
Vedel sem, da ga boš našel, g. Škrat.
Hitro ga pritrdi. Iti moramo.
Tako je prav.
Torej si...?
-Božiček. -Tako je.
Ali lahko to odnesete svojemu prvorojencu?
Seveda.
-Je moj prvorojenec škrat? -Ja.
Pravzaprav sem posvojen.
Michael, bi mi odprl to polico, prosim?
Priden fant. Hvala.
Torej ste prav res Božiček?
Nikoli ne boš vedel, fant.
Povej mi, Michael, kaj si želiš za božič?
-Želel sem si rolko. -Aha.
Pa ne navadno rolko.
Pravo -ovo rolko. Poglej sem.
Poglej sem.
Kako ti je všeč?
Pojdi in poglej.
BOŽIČKOMETER
Kaj se je zgodilo?
-Moje sani bodo zaradi tebe letele. -Kako to mislite?
Preden so prišle turbine,
so te sani letele izključno zaradi božičnega vzdušja.
Verjameš vame, zato moje sani letijo.
Čakaj, če ste res Božiček, potem lahko pripeljemo sem nekaj kamer
in vsi bodo verjeli v vas. Potem bodo sani letele.
Pri božičnem vzdušju je pomembno zaupanje, ne to, kar vidiš.
Če bi me videl cel svet, bi bilo to izgubljeno.
Paparaci me skušajo ujeti že leta.
Hej, glejte.
O, ne.
Varnostniki iz Centralnega parka so.
Očka, Michael.
Načrt imam.
Čakaj, čakaj, Michael, moj seznam.
Takoj mi vrni seznam, me slišiš?
Daj mi svojo kapo in plašč.
Ga. Božičkova mi ju je sešila.
Hej, hej, tukaj sem.
Ho-ho-ho!
Hej. Ho-ho-ho!
Hej, hej.
Oprostite. Hvala, oprostite.
Torej niso oblasti v parku našle nobenih severnih jelenov?
-Ne, nobenih jelenov. -Božičkovih zvončkov?
-Ne, ni jih bilo. -Škratov?
-Ne, ni bilo škratov.. -To je on, pravi Božiček.
Njegove sani nočejo leteti. Nihče ne verjame več vanj.
-Si kaj videl? -Božiček nas potrebuje.
Dokažem lahko, da je resničen. Poglejte, to je njegov seznam.
Prav, še ena potrditev,
da smo danes videli Božička.
Tukaj imam seznam pridnih in porednih.
"Lynn Kessler si želi komplet punčk za igranje.
-Mark Webber želi električno kitaro. -To!
"Carolyn Reynolds želi punčko, ki govori."
Hvala, Buddy.
"Dick Lawson si želi razvajanja v toplicah Burka Williamsa.
Stan Tobias si želi vodno pištolo na baterije."
-Očitno obstaja še en Dirk Lawson. -"Dave Keckler si želi Nike Shox."
No, očitno smo priča novemu razvoju dogodkov.
Imamo še eno potrditev, da smo res videli Božička,
ker imamo tukaj njegovo knjigo.
-Ha ha ha. -Kako ti je ime?
Charlotte Dennon iz New York One.
D. D.
"Charlotte Dennon si želi zaročni prstan iz Tiffanyja
ter da bi njen fant nehal zavlačevati in bi jo končno zasnubil."
Ojej!
Moč imamo.
Charlotte? Charlotte?
-Hej, vključite kamere. -Kdo ti je rekel, naj to poveš?
Pravi Božiček je. Kamere je treba znova vključiti.
-Našo pomoč potrebuje. -Hej, Michael.
-Si dobro? -Ja, v redu sem.
Ampak Buddy je v parku z Božičkom.
Sani nočejo leteti, ker ni božičnega vzdušja.
-Michael. -Mami.
Michael.
-Si dobro? -V redu sem.
Najboljši način za širjenje božičnega vzdušja
je glasno petje.
Buddy, odpraviti se morava. Skoči gor.
Božiček, nisem še končal.
Ne morem čakati.
Dasher, Dancer.
Nisem še končal.
Je že v redu. Kar pojdi, pridem za teboj.
Ni lagal, veš.
Vesel božič.
Božiček, za tabo pridem.
Nehaj se šaliti in skoči gor.
Božiček, zakaj naju lovijo?
Dal sem jih na seznam porednih in nikoli mi niso odpustili.
Gor, gor, gremo gor.
Buddy, moč potrebujemo. Strmoglavili bomo.
Uspelo vam bo. Dajmo, Prancer. To je moj fant.
Vleci, Dancer, vleci, Dasher.
Prestar sem že za to.
Zdaj.
-Motorja ni več. -Pečeni smo.
Božička še vedno ni videti,
vendar se je začelo spontano petje božičnih pesmi
tukaj pred Centralnim parkom. Poslušajmo.
Dajmo.
Še malo.
Bravo!
-Ti pa ne poješ. -Pojem.
Ne pa ne. Samo ustnice premikaš.
Božiček.
-Michael, prosim, v čem je težava? -Očka.
Gremo!
-Adijo. -Kot v starih časih.
Charlotte? Charlotte?
Očitno ne bomo nikoli zagotovo vedeli,
kaj se je na ta božični večer zgodilo v Centralnem parku.
Ho-ho-ho!
Vesel božič.
Ho-ho-ho!
Z malce pomoči je Buddy tako rešil božič.
Vzdušje pa je rešilo tudi veliko drugih ljudi.
Walter je ustanovil svojo neodvisno založbo.
Njegovo prvo knjigo je napisal novi avtor otroških knjig.
Naslov knjige je bil Škrat, domišljijska zgodbo o škratu Buddyju,
ki je odraščal na Severnem tečaju in se odpravil v New York,
jedel špagete, delal v bleščečem odložišču
in na koncu rešil božič.
"Najprej sem potoval mimo sedmih ravni Sladkornega gozda,
mimo Morja gumijastih medvedkov
in potem skozi Lincolnov predor."
Kar zadeva mene, se nimam kaj pritoževati.
Buddy me občasno obišče.
Hvala, Jovie. Lepo od tebe.
Ni za kaj, očka.
Pridi sem, malček.
Dedek bi te rad videl.
Buddy.
Buddy, Buddy.
RA.