Тіммі, принеси хот-дог.
Бруклін, 1978
Д. Б. С. П.
-Привіт, Дейве. -Привіт, Саро.
Весела вечірка, правда?
Еге ж. Шкода тільки, що Арні Шенкмен тут.
Труси у дупі!
А мені жаль його і його сестру, яка поїхала головою і все таке.
Як скажеш.
Знаєш, що нам треба зробити? Пограти у «Правду або дію».
-Хочеш? -Залюбки.
Добре, я почну. Правда чи дія?
Правда.
Ти раніше цілувався з дівчиною?
-Ну, я... -Родина не рахується.
-Краще я виберу дію. -Добре.
Ти повинен мене поцілувати.
Прямо тут?
Так. Я хочу, щоб усі побачили, що твій перший поцілунок був зі мною.
Хочеш гірчиці для своєї сосисочки, дуполизе?
25 років по тому
-Девід Базнік. -Я щойно приземлився у Сент-Луїсі.
-Сподіваюся, ти написав мою промову. -Так, сер, я писав її цілу ніч.
Я так чекав цього, містере Хед. Я ніколи не був у Сент-Луїсі.
Хочу щиро подякувати вам за можливість приєднатися до...
Так, звучить чудово.
Звісно, після роботи сходимо у джаз-клуб.
Чудово.
-Він знову кинув слухавку, так? -Так. Кинув.
От козел. Це ж була твоя ідея з лінією одягу «Хаскі Кет».
Він навіть не подякував тобі, хоча мав би тебе підвищити.
Відкрилася посада креативного директора, тож...
Ти міг згадати про це до поїздки. Хоч інколи відстоюй свої права.
Я розумію. Я щось придумаю.
Мені треба йти. Пробач.
Я сумуватиму.
Той тип дивиться на нас.
Ти ж знаєш, я не люблю, коли дивляться, як я цілуюся.
Пробач.
Бережи себе.
Все, бувай.
Дейве...
-Щасливого польоту. -Так.
Даруйте.
Здається, ви сидите на моєму місці.
Та ну, друже. Я вже тут розмістився. Може, ти сядеш деінде?
Потрібно сидіти у своєму кріслі.
Всім байдуже. Просто сядь туди, де мав би сидіти я.
Перепрошую. Тут є вільне місце.
Добре, дякую.
Дуже прошу.
Кондиціонер не працює.
Так, це погано.
Ти на моїй половині підлокітника.
Ми ж не хочемо проблем, правда ж?
Звісно.
Я зараз штани обмочу.
Тобі треба це почути, синку.
Любиш комедії?
Я останнім часом мало спав, тож я хотів трішки подрімати.
Поглянь на цю акторку.
Як ти ставишся до силіконових грудей?
Що за тип.
Я, напевно, подивлюся з вами фільм.
Даруйте.
-Можна мені навушники? -Звичайно.
Дякую.
Зроблю це з моїм новим хлопцем.
Це було так бридко.
Міс?
Зараз підійду, сер.
Де твої навушники?
Вона зараз зайнята, згодом принесе.
Яка прикрість. Ти пропускаєш важливі сюжетні моменти.
Мем?
Одну хвилинку, сер.
Перепрошую.
Можна мені навушники, будь ласка?
-Не підвищуйте на мене голос, сер. -Я не підвищую голос.
Добре. Заспокойтеся.
Я спокійний. Я лише хочу навушники.
Сер, наша країна переживає не найкращі часи.
Якщо ви не будете дружнім...
Ні, я все розумію. Я лише хочу отримати від вас навушники,
подивитись фільм і посміятись у дуже дружній манері.
У вас якісь проблеми, сер?
Не думаю.
Пройдіть у кінець літака, у мене до вас розмова.
Яка розмова? Немає ніяких проблем.
Стюардеса ігнорує моє прохання...
Заспокойтеся.
Я спокійний. Що ви за люди?
«Що ми за люди»?
Заждіть хвилинку.
Я мав на увазі не лише вас, а всіх людей.
Сер, я не допущу жодних проявів расизму на цьому літаку.
Наша країна переживає не найкращі часи.
Я знаю це. Я не расист. Я лише хочу подивитись фільм.
Я повторю вам ще раз, сер: заспокойтеся.
Я спокійний!
Всім встати.
Що думаєте?
Не винний. Це очевидно.
Містере Базнік. У справі 723 про фізичне насильство і побиття бортпровідниці
суд визнає вас винним.
Я засуджую вас до сплати штрафу у розмірі 3500 доларів.
Ти змогла.
Також, щоб уникнути подальших спалахів гніву,
суд призначає вам 20 годин відвідування занять з управління гнівом.
Управління гнівом?
БАДДІ НЕ БАЙДУЖЕ
УНІВЕРСАЛЬНА КІМНАТА
Докторе Райдел?
Ви мене не пам'ятаєте, так?
Я сидів поруч з вами у літаку.
О, так, хлопець з навушниками.
-Радий знову тебе бачити. -Я теж.
Божевільний переліт.
Мене засудили до відвідування занять з управління гнівом.
Серйозно?
Неймовірно. Якщо хочете, можете підписати це для мене
як доказ того, що у мене немає проблем із гнівом.
Я не можу просто взяти і підписати ці папери.
Я не зробив нічого поганого. Ви самі це знаєте.
Гаразд.
Давай так.
Залишся на одне заняття,
щоб я хоча б міг зробити належний аналіз.
Тоді я підпишу твої папери.
Гаразд.
-Ходімо? -Так.
Тож мій бос запитав мене, скільки лікарняних я використав.
А я йому такий: «Не лізьте в ці справи».
Та він продовжував наполягати, щоб я показав йому записку від лікаря абощо.
Я відповів: «Слухайте, я серйозно. Не треба вам у це лізти».
Але він вчепився до мене, як реп'ях.
А потім я відключився.
Відключився.
А коли опритомнів, то зрозумів, що стою над ним і кричу:
«Я ж казав вам не лізти!»
Як, по-твоєму, слід було розв'язати цю ситуацію?
Не так, як це зробив я.
Пам'ятай, Лу, що самоконтроль - єдина річ, якої неможливо позбутися, втративши.
А тепер, борці з гнівом, прошу вас привітатись з людиною,
яка приєдналась до нашого квесту по віддиранню злючих мавп з наших спин.
Дейв.
Привіт, Дейве.
Привіт.
Хороші новини: я сьогодні нагодував мою злючу мавпу бананом,
тож їй стало значно краще.
Ще кращі новини: вам не прийдеться більше слухати ці тупі жарти,
бо я тут лише на одне заняття.
Дейв напав на стюардесу у літаку.
-Мило. -Б'юсь об заклад, ти її добре відгамселив.
Я нікого не гамселив. Я її лише торкнувся.
Брехун. Нікчема. Жінконенависник.
Але не можеш цього визнати, бо ти шматок лайна!
Я нічого про це не знаю, але тепер розумію, чому ви тут.
Я тут, бо на мене словесно напав мій сусід.
Тож я навалив купу посеред його ґанку.
Але ж ти кращий за мене. Можеш сам управляти своїм гнівом.
Ти кращий. Він кращий.
Чаку, Дейв, здається, ще не готовий.
Ти не готовий. Чув?
Представимо Дейва іншим присутнім.
Дівчата, може розповісте Дейву, чому ви тут?
Впевнений, він з радістю вислухає вашу історію.
Як це робимо ми.
-Ну ж бо, Дейве. Приєднуйся. -Гаразд.
Що ж, ми працюємо у порноіндустрії.
Ми коханки.
Одного дня Джина кохалася з Міло, філіппінським мачо.
Це було круто, бо такий був сценарій.
Звісно.
Після того я запропонувала Міло зайти до нас,
що теж круто, бо ми любимо трішки урізноманітнити наш секс.
Різноманіття - це добре.
Отож, у розпалі нашої оргії
я підвожу очі і бачу, як Джина цілується з Міло взасос,
що зовсім не круто, бо це порушує наш етичний кодекс трійничка.
-Стейсі відкусила мені палець. -Міло оскаженів
і обізвав мене хворою лярвою.
-А мою сучку не можна ображати. -Так.
-Тож я зашила йому рот степлером. -Тому ми тут.
Що ж, всі ми через таке проходили.
-Він мені подобається. -Так, він милий.
Не такий милий як ти.
Я в захваті.
Добре, дівчата.
Дайте їм ще хвилинку.
Досить.
Нейте, хіба ми не домовлялися, що ти не слухатимеш ігри?
Не хвилюйтесь, Докторе Бі, це звичайна проміжна гра. Нічого важливого.
Прогавив такий шанс!
Айверсон упустив шанс закинути м'яч наприкінці гри, «Сіксерз» програли.
Та кому яке діло, га?
Це ж просто безглузда гра.
Акули гніву плавають у моїй голові.
Ти повинен був закинути це лайно у корзину!
Послухай, Нейте. Залишайся зі мною.
Тепер повторюй за мною:
Гусфраба.
Гусфарба.
Не фарба, Нейте.
Гусфраба.
Добре. Тепер повільніше.
Гусфраба.
Як ти почуваєшся?
Краще.
Гарна робота, Нейте.
Цей звук походить від древнього ескімоського слова,
яким матері заспокоювали своїх дітей.
-Зрозуміло. -Ескімоси круті.
-Так, правда. -А я думаю, що ескімоси самозакохані.
Не загуби цієї думки, Чаку.
Отож, Дейве,
розкажи нам про себе.
Хто ти?
Я працюю помічником директора у великій компанії, що виробляє товари для тварин.
Дейве.
Не розказуй про те, що ти робиш. Розкажи, ким ти є насправді.
Гаразд.
Я досить хороший хлопець.
Я люблю пограти в теніс...
Дейве, не про хобі. Думай простіше.
Розкажи, хто ти.
Я лишень...
Може, дасте мені приклад правильної відповіді?
Що б ти сказав?
Хочеш, щоб Лу сказав, хто ти?
Ні, я просто...
Я хороший, спокійний чоловік.
Часом буваю нерішучим.
Дейве, ти описуєш свою особистість.
А я хочу знати,
ким ти є насправді.
Якого дідька ви від мене хочете?
Перепрошую. Я лиш... хочу відповісти на ваше питання,
проте не знаю як, от і все.
Думаю, ми вже дещо дізнались про тебе, Дейве.
-Тож продовжимо. -Докторе Райдел, я хотів би дещо запитати.
Чому Чак думає, що йому можна тут курити?
Тому що я роблю все, що захочу, і коли захочу, чортів іспанський педику.
Любий, я хоча б не зробив дитину своїй тітці.
З чого ти смієшся, Дейве?
Просто так. Не знаю. Я не сміюся з тебе.
Ти смієшся зі мною? Я не сміюся.
Лікарю, я помиляюсь, чи цей тип мене дістає?
Що ти відчуваєш, Чаку?
Я був щасливий, а тепер злий, хоч і не сумний. Я б хотів натовкти йому пику.
Побачимо, хто сміятиметься.
Думаєш, що кращий за мене, бо маєш обидва яєчка?
Гаразд, чоловіче. Давай, великий хлопчику. Хороший хлопчик.
Досить. Хіба це варте того, щоб знову повернутись за ґрати?
Він сміється з тебе.
Аж ніяк.
Гусфраба.
Добре.
Гарна робота, Чаку. Дуже гарна.
Де тістечка? Я всюди шукаю тістечка.
Я дуже давно не був на курсах акторської майстерності.
-Годі вам, прослуховування пройде чудово. -Сподіваюся.
-До побачення. -Так.
-Дякую, Бадді. -Бувайте.
Це божевілля якесь.
Якщо б я мусив провести тут 20 годин, я б покінчив з собою.
Тримайте.
20 годин моїх занять не принесуть тобі користі.
Згоден.
Думаю, я порекомендую судді подвоїти цей час.
Про що це ви?
Дозволь, я тобі дещо поясню.
Існує два види проявів агресії: зовнішній і внутрішній.
Зовнішній прояв - це коли, наприклад, покупець гримає на касира за те,
що той не приймає його купони.
Внутрішній прояв властивий касиру, який залишається спокійним день за днем, поки
в один прекрасний момент не перестріляє всіх в тому магазині.
Ти касир.
Ні, я той хлопець, який дзвонить в поліцію, сидячи у морозильній камері.
Я призначу тобі напарника,
що допоможе тобі впоратися з гнівом.
Чаку!
Тільки не Чак! Краще той фанат ігор чи дівчата з порно.
Чув, ми будемо напарниками.
-Так, я теж чув. -Ось мій телефон.
Чудово. «Тобі гаплик, виродку».
Ой, це я писав листа своєму батькові.
-Зрозуміло. -Переплутав. Тримай.
Ось і номер. Добре. Дякую.
Дейв і Чак.
Працюють в команді.
Безпрограшна ситуація.
Так, це відчувається.
Ось Дейвові координати.
Побачимось пізніше.
СПОРТИВНИЙ КАНАЛ
Цього сезону «Янкс» просто чудові.
Дейв думає, що вони поб'ють рекорд «Сіетлу».
Пам'ятаєш, як у Балтиморі ми ходили на 20-й переможний матч Рона Гідрі?
О, так. Він тоді був в ударі.
Ми б теж могли.
Ендрю, не починай, бо інакше я припиню наші зустрічі.
Пробач, це важко. Я більше ніколи не зустріну такої, як ти.
Зустрінеш. І їй дуже пощастить.
Дякую, що залишаєшся моїм другом.
Ліндо.
-Привіт, Дейве. -Ендрю.
Приємно бачити ваші обійми.
Як тобі лікар?
Навіжений якийсь.
Що-небудь чув від містера Хеда про підвищення?
Не мав можливості поговорити з ним, але я поговорю.
Щось не людно. Зазвичай, тут купа народу.
Власне, я орендував весь зал.
Подумав, що краще б зібралися лише випускники Брауну.
Нагадай, де ти вчився, Дейве?
Громадський коледж Трентона.
У тебе був важкий день. Давай пригощу тебе коктейлем.
До зустрічі, Ендрю.
Коли ви вже закинули вудку і чекаєте на результат,
це створить правдоподібну та рухливу наживку.
Агов, Дейве.
-Ендрю, як життя? -Не дуже.
Завжди намагайтесь імітувати живу наживку.
Хм, вони там рибалять, поки ти справляєш нужду. Прикольно.
Так. Ловлять окуня.
Одного вже спіймали.
Намагайтеся бути непомітним
і перевіряйте по всій довжині...
О, так.
Мої вітання.
Оце вже великий, народ!
АРМІЯ ОДНОГО
Зависнути з друзями - завжди гарна ідея.
Чудовий вечір.
Перемога «Янкі», пиво, хот-доги.
Так, тобі ж подобаються довгі сосиски.
Я зустрівся з цим Ендрю біля пісуару.
Бачив його...
-Штучку. -Ти на неї дивився?
Так, на жаль.
Цей тип що, виріс біля атомної станції чи як?
Що ти маєш на увазі?
Я ніколи не бачив такого раніше.
Воно тебе не лякало?
Я ніколи його не бачила.
Ніколи не бачила?
Я ж казала тобі, що ніколи з ним не спала. Що, настільки великий?
Ні.
Насправді, мініатюрний.
Мені стало його шкода.
Здалося, що то штучка якоїсь дитини, до того ж дивного кольору.
Закладаюся, над ним часто реготали в роздягальні.
Типу: «Що це на біса таке?»
Що ж, ти напевно сильно пишаєшся собою, коли буваєш у роздягальні.
Так, знаєш, якщо у роздягальні будуть 20 голих хлопців, я увійду в ТОП-18.
-Що досить непогано. -Ти неперевершений.
Дякую.
Хто це?
Не знаю. Піду розберусь.
Слухаю.
Дейве, це я, Чак.
Який Чак?
Твій напарник з гніву.
Я у дуже поганому гуморі, Дейве.
Дуже поганому.
Мене звільнили з фургончика з морозивом. Більше ніяких льодиків на паличках.
-Що за «напарник з гніву»? -Це хто там?
Вона сміється з мене?
Ні. Це моя дівчина.
Скажи їй заткнутись, бо мені треба негайно з тобою поговорити!
Ми зараз трішки зайняті, Чаку.
Ви зайняті? Усі ми зайняті!
Виходь сюди, поки чорний вовк не проковтнув мій мозок!
Після того, як мене викинули з армії, настав дуже скрутний час.
Повії, випивка, вогнепальна зброя, роздратованість.
Врешті-решт, батьки сказали, щоб я вимітався.
Тож це, напевно, і є той період, коли ти переспав з тіткою?
Не патякай багато, розумнику!
Але так.
Що з годинником? Я тобі набрид?
Ні, просто...
Ми замовили напої 15 хвилин тому, а нам їх ще досі не принесли.
Міс? Можна вас?
Сьогодні День тупоголової повільної офіціантки?
Даруйте. Зараз підійду.
Чорт, вона нагадала мені тих крихіток з часів війни.
Які спершу твій банан обсмокчуть, а потім підсмажать.
Зрозуміло.
Ти це бачив?
-Що? -Той тип. Він щойно на мене зиркнув.
Він не зиркав на тебе.
І я впевнений, що чув, як він кинув в мою адресу кілька антисемітських висловів.
Ти що, єврей?
Міг би бути, але ні. Я напівірландець, напівіталієць, напівмексиканець.
Ходімо, навішаємо тим типам.
Чаку, тип зліва сліпий.
Зрозумів.
Він твій.
Ні, це не те, що я мав на увазі.
-Агов. -Якого біса?
Маєш щось проти хлопців з волоссям?
Що відбувається?
Не треба! Стійте!
Зупиніться! Гусфраба!
Шматок лайна!
Схаменіться!
І знову вітаю, містере Базнік.
Бачу, цього разу ви вирішили зігнати свій гнів на офіціантці.
Видно, ви забули що зовсім недавно нанесли побої стюардесі?
Бортпровідниці, Ваша честь.
Я не вдарив її навмисно, Ваша честь.
На мене напав один тип,
і поки я намагався відібрати його...
Його...
Поки намагався відібрати мій ціпок, Ваша честь.
Ви вдарили офіціантку в обличчя
в той час, як відбирали ціпок цього сліпого чоловіка?
Ваша честь, ми не впевнені, що цей чоловік справді сліпий.
Добре. Моя провина. Продовжуйте.
Задоволений, осел?
Містере Базнік, не знаю, чому ви ненавидите жінок.
Можливо, ви теж не знаєте,
але я дам вам можливість подумати над цим,
поки сидітимете один рік у виправній колонії.
-Ваша честь, хіба це не занадто? -Ні!
Добре.
Ваша честь, дозвольте сказати.
Усе, що захочете, докторе Райдел.
Дякую.
-Минуло багато часу. -Так.
Дивовижно виглядаєш, Брендо.
Спасибі.
Тобі є що сказати щодо цього хлопця, Базніка?
Це добре чи погано?
Що ж, погано, що він з нею розмовляє,
але й добре, бо...
Ні, це погано. Все погано.
Гадаєш, ти допоможеш йому?
Так, Ваша честь.
Якщо ні, я його задушу голими руками.
СУДДЯ БРЕНДА ДЕНІЕЛС
Містере Базнік,
лише тому, що я глибоко поважаю доктора Райдела,
я призначаю вам посилений курс програми управління гнівом
протягом 30 днів.
Але якщо ви не будете чітко виконувати те, що вам говорять,
то проведете наступний рік у державній в'язниці.
-Бадді? -Добрий вечір, Дейве. Готовий розпочинати?
Що розпочинати? Що ви тут робите?
Що ж.
Лігво розлюченого носорога.
Відчуваю неприємний запах болю і розчарування.
-Куди я можу покласти свої речі? -Які речі?
У нас 30 днів, щоб взяти твій гнів під контроль.
Мій підхід полягає в інтенсивному спостереженні.
Краще вже я, ніж сусід по камері.
Постав це там, Дене. Дуже тобі вдячний.
Ні, перепрошую. Друзі,
не думаю, що вам насправді варто переїжджати сюди.
Присядь, Дейве.
Давай все прояснимо.
Тебе вважають загрозою для суспільства.
Я вірю, що ця радикальна, цілодобова терапія -
єдиний спосіб, що призведе до значних позитивних змін
у твоїй поведінці.
Ми можемо лікуватись тут або ж у в'язниці.
Ще щось, докторе Бі?
Ні, дякую, Дене.
Встановимо мікрофони вже завтра.
Мікрофони?
-Це твоя колекція дисків? -Так.
Боже.
Що ви робите?
Не хочу, щоб ти слухав агресивну музику.
«Карпентерс» агресивні? Тобто...
Не будь наївним, Дейве.
«Поряд із тобою. Ми щойно почали».
Пісні безумства та одержимості.
Що? Гей! Хто за це платитиме?
Так, мені потрібно, щоб ти трішки знизив
свій рівень гніву і послухав мене. Можеш це зробити?
Так. Вже знизив.
Добре.
Отож, нам потрібно вивчити кілька нових правил.
Добре.
Це подарунок моєї дівчини.
Ти утримуватимешся від будь-яких актів насильства, включно з образами
і вульгарними жестами.
Тобі заборонено вживати речовини, що пробуджують гнів,
такі як кофеїн, нікотин, алкоголь, крек, кокаїн,
марихуана, макова соломка, конопля,
ЛСД і екстазі.
Також, якщо ти захочеш помастурбувати,
не використовуй при цьому порнографічних зображень,
які провокують виникнення сексуальної агресії.
Треба сказати,
я хороший хлопець.
Ти будеш приємно здивований тим,
як нам буде весело разом.
Як, без марихуани і мастурбації? Хіба це можливо?
Сарказм - бридкий кузен гніву. З цього моменту заборонений.
Дейве, це тобі.
Це чудовий лікувальний пристрій.
Записуй свої думки щоразу, як розсердишся.
Я дуже сердитий прямо зараз,
тому що у мене лише одне ліжко і немає дивану.
Це не проблема.
В Європі те, що три або чотири чоловіки ділять одне ліжко, - буденна справа.
Що ж, ось чому я пишаюсь тим, що я американець.
До речі...
Я люблю спати голим.
Ти чув ту жабу?
Ні.
Що вам треба?
Фіксую твою поведінку після пробудження.
Радий, що ви одягнули білизну.
О пів на сьому?
Я не встаю раніше сьомої.
Ти повинен приготувати мені сніданок.
Дейве, приготування їжі розслабляє і лікує.
Мені два смажених яйця з жовтками,
сухий пшеничний тост, і, прошу,
скажи, що у тебе є кетчуп.
Знаєте, унизу по вулиці є кафе «У Денні».
У них є не лише кетчуп,
а й найлютіші офіціантки, яких я коли-небудь бачив.
Там ви точно викличете фурор зі своєю «гусфрабою».
Зануда.
Ваші яйця.
-От дідько! -Я сказав з жовтками!
Ну, і чому я це зробив?
Тому що я відмовився обіймати вас вночі?
Розлючений чоловік відкриває рот і закриває очі.
«Алфабітс».
Неважливо, скільки тобі років, це завжди буде смачно.
Кидається яйцями без причини. Психопат.
Не дуйся, Дейве. Поїж. Присядь.
Ми підемо на роботу за мить.
Під «ми підемо на роботу» ви, напевно, мали на увазі лише мене, так?
Ні, я повинен піти з тобою.
Повний контакт.
Гадаю, я виглядатиму трішки божевільним, привівши на роботу психоаналітика,
який кидається яйцями в людей. Це дивно.
Тобі не повинно бути соромно за те, що ти шукаєш допомоги, Дейве.
Це не слабкість.
Я мушу бути на роботі о дев'ятій.
Не думаю, що ми встигнемо. Ви ще навіть не одягнуті.
У Талмуді написано: «Куди б ти не глянув,
завжди буде на що подивитись».
Дивись, Дейве.
-Навіщо ти це зробив, Дейве? -Що?
Ти щойно проїхав на червоне світло. Ти намагаєшся нас обох вбити?
Знаєте, я зараз трішки розгублений. Я повинен бути на роботі через вісім хвилин.
Розгублений?
Дідько! Що ви виробляєте?
Візьми себе в руки.
Мій бос оскаженіє, якщо ми запізнимось, ясно?
Ми досягнемо успіхів, якщо ти будеш уважним.
Я уважний. Уважний.
Ну ж бо, за нами десять тисяч людей. Поїхали, безумцю.
Що це? Це щось добре?
Ми зараз будемо співати.
Ні, я не хочу співати. Я хочу поїхати далі.
Ось.
Магія Леонарда Бернстайна і Стівена Сондхайма -
«Вестсайдська історія».
«Я прекрасна».
Рушайте з місця. Якого дідька ви стоїте?
Закрий свою дірку для пирога! Ми працюємо!
Пробачте.
Я прекрасна,
така прекрасна.
Я прекрасна і дотепна. І весела!
І я співчуваю
всім дівчатам, які не є мною!
Я чарівна, така чарівна!
Аж страшно від того, що я...
Ворушись, козел!
Така прекрасна,
аж самій не віриться, що я існую.
Гори в пеклі!
Бачите цю прекрасну дівчину у дзеркалі?
У якому дзеркалі? Де?
Ким може бути ця приваблива особа?
Хто? Яка? Де?
Таке прекрасне личко, такий прекрасний танець,
така прекрасна усмішка.
Так.
Я чудова.
-Ти чудова. -І дивовижна.
І дивовижна.
Аж хочеться бігати й танцювати від щастя.
Тому що мене любить прекрасний, чудовий молодик!
Ти спізнився.
Я потрапив у невеличкий затор на мості.
Я питав щось про затори? Ти завжди спізнюєшся.
Це я вперше запізнився. Хоча ні, ви праві. Пробачте.
Можна втрутитись?
Ти хотів сказати ще дещо перед тим, як попросити вибачення.
Ми не повинні поглинати і пригнічувати.
Хто це?
Я його терапевт з питань управління гнівом.
Ти ходиш на ці заняття?
Так, тимчасово.
Пам'ятаєте мій переліт у Сент-Луїс,
коли літак повернули назад?
Так, через якогось неадекватного пасажира.
Ей!
Він не любить, коли хтось чіпає його ключки.
Тим неадекватним пасажиром був я.
Мене арештували, коли літак приземлився. Тому я й не летів наступним рейсом.
Здається, ти казав, що в тебе квартира горить.
Брехня є поширеним засобом, який використовує одержимий гнівом.
Можна дізнатись ваше ім'я, містере Хед? Надіюсь, не Дік?
Френк.
Френ.
Хіба це не жіноче ім'я?
Що трапилось тоді у літаку, Дейве?
Якщо чесно, вийшло непорозуміння. Я...
Тари-бари, ляси-паляндраси. Пусті теревені.
Заперечення. Ключ!
Френ, ваш помічник побив бортпровідницю.
-Ні, не побив. -Ти зламав їй ніс.
Я зламав ніс офіціантці.
Тобто, я зробив це випадково.
Дейве, ти хворий.
Хіба б ти вибачався, якби мав діабет? Звісно ж ні.
То чому ти думаєш, що повинен вибачатись за те, що хворий на СТГ.
СТГ?
Синдром токсичного гніву.
Немає у мене СТГ.
Він розлючений. Це хвороба, а не злочин, Френ.
Його звуть Френк!
Тільки не це. Пробачте.
Одягом для котів нікого не здивуєш,
але одяг для котів з надмірною вагою - новинка.
Вони стануть впевненішими у собі,
одягнувши наші костюмчики.
Тому він одягнений у мішкуватий светр, який прикриває животик.
І у берет, що відволікає погляд від його великої голови.
О, маленький Пиріжечку. Зав'яжемо тугіше
і сховаємо щічки.
Я такий гарний.
-Привіт, Дейве. Це що, твій офіс? -Ендрю.
-Що ти тут робиш? -Я грав у гольф з Френком.
Він друг мого батька. Ми всі входимо в один клуб.
Справді? Я дуже довго хотів пограти з ним у гольф.
-Там класно? -О, так. Гарне місце.
Вітаю!
Тож, Дейве, як проходять твої заняття з управління гнівом?
Хто тобі розповів?
Лінда - моя найкраща подруга. Між нами немає таємниць.
Заради всього святого, цей тип - найкращий друг твоєї дівчини?
Ні. Тобто, я схильний думати, що це я її найкращий друг,
але Ендрю є її найкращим другом серед друзів, якщо це має якийсь сенс.
Тобі треба пограти у гольф, Дейве. Виглядаєш дуже стомленим.
Мені пора. Бувайте.
Отакої.
У цього хлопця просто пістолет у штанях.
Справді? Я не помітив.
Ти справді хочеш, щоб кохання твого життя вешталось з хлопцем,
який виглядає так, ніби здатен і кита синього задовольнити?
Ну, я теж не промах, друже.
Може, на ньому просто так сидять штани.
Що таке?
-Це твоя дівчина? -Так, моя Лінда.
Господи.
Я було подумав, що ти голубий
через оці твої костюмчики для котів і таке інше.
Ким вона працює?
Вона викладає поезію. Викладач поезії.
Обожнюю поезію.
Господи, це...
Так, вдала фотографія.
Так, у доктора Райдела досить незвичні методи лікування.
За його спиною вже десятки позовів.
Тож мені не здалося. Цей чоловік справді божевільний?
Або геній.
Але якщо ти знайдеш докази, що він божевільний - аудіозапис, відео, фото, -
я влаштую слухання з суддею Деніелс.
Мені час. Здається, він тут.
Пиріжок! Маленький бешкетнику, ти мене налякав.
Мені все одно, як ти випрасуєш мої сорочки, Дейве. Спробуй ще.
Я був дуже терплячий з вами, Бадді.
Бійся гніву терплячого чоловіка.
Я серйозно!
Надто серйозно.
Роздягайся.
Що ви сказали?
Знімай свій одяг.
Хочу показати тобі одну техніку для зняття напруги.
Тобі покращає.
Зняти мій одяг?
Ви хочете побачити мене голим, Бадді?
Дейве, ти що, гомофоб?
Ні, у мене фобія виставляти вам на показ свій член.
Настав час для справжніх розваг.
-Агов, любчику! -Чому ми тут?
Я не гомофоб.
Мій адвокат - гей, його хлопець теж гей.
Вони знають, що ти їх зневажаєш?
Потрібна компанія, любчику?
Ні, не потрібна. Дякую.
Плачу 50 баксів за те,
щоб ти сіла на заднє сидіння і поспілкувалась з моїм другом.
З задоволенням, містере Бровастий.
О боже, починається.
-Привіт. -Привіт. Радий тебе бачити.
-Як тебе звуть, красунчику? -Мелвін.
Його звуть Девід. Не бреши людям.
Я не брешу! Це моє єврейське ім'я.
Я Галаксія. Це моє німецьке ім'я.
-Чудово. -Тож...
Звідки ти родом, єврейський Мелвіне?
З Брукліна.
А ви з якої частини Німеччини?
Я з невеличкого баварського містечка під назвою Смокчи-Прутень.
Хочеш туди поїхати?
Чесно кажучи, мені більше подобається у Дівчата-без-членів-віллі.
Там якось комфортніше.
Він не звик до близькості з чоловіком.
Що ж, це не страшно, я ж жінка.
Ой! Помилилася.
Ого! А ось і він. Не вбивай мене.
Я хочу танцювати
Господи боже.
Докторе Райдел! Яке це все має відношення до терапії?
-Отакої, то ти у нас злий хлопчик? -Ні.
Тебе треба трішки виховати?
Ні, не треба, дякую...
Гей! Що ви робите?
Послухайте, леді! Джентльмене! Ледімене!
Я не хочу кохатися з трансвеститом! Відстаньте!
Галаксіє, можеш бути вільна.
Твої послуги більше не потрібні.
Знаєте що?
Ви обоє виродки.
Віддай мені диктофон.
Ну ж бо.
Пацієнт номер 135, Девід Базнік,
зрозумів різницю між нездоровим і праведним гнівом.
Таким чином, він переходить на другий етап моєї програми.
Чудово. Можна тепер поблювати?
...я ж жінка. Ой! Помилилась.
Ого! А ось і він.
Я хочу танцювати
Хіба це не божевілля? Вона виглядала як Олівія Н'ютон Джон,
якби та була дуже бридка і мала величезні яйця.
Я не чув, щоб Бадді наказав тобі зайнятись з нею сексом.
Повиси на лінії, у мене дзвінок.
-Алло? -Бадді поряд?
Ні, він зараз в душі.
Це Бекі, його асистентка.
Передайте, що дзвонила його мама з Бостона.
Сказала, що її оперуватимуть.
Операція неважка, проте вона пробуде у Бостонській окружній лікарні два дні.
Дива сучасної науки. Я стимулюю свої волосяні фолікули
і водночас чищу зуби.
Це дійсно вражає.
Щось трапилось?
Ваша мама. Вона у лікарні, Бадді.
Що з нею?
Її оперують.
Мені прикро.
Щось серйозне?
Коли операція була несерйозною?
Так. Ти правий.
Мабуть, я поїду в Бостон. Подивлюсь, як вона там.
Так. Чому б вам не поїхати?'
Не провести з нею час? А я залишусь тут.
Вам треба побути наодинці.
О боже.
Ти все, що у мене є, мамо. Не покидай мене.
Більше не буде супів з молюсками.
Бадді,
це був жарт.
Пробач. Не плач більше.
Жарт?
Так.
О, хлопче.
Жарт. Я...
Не вірю, що я повівся.
Я справді подумав, що маму оперують.
Я тобі пригадаю це.
До вашого відома, її справді оперують.
Ти ж сказав, що пожартував.
Ні, я пожартував, що операція серйозна.
Її оперують, але операція неважка.
Мабуть, я поїду у Бостон, подивлюсь,
як вона там.
Так, їдьте. Ви їй потрібні. А я залишуся тут.
Що?
-Він змушує мене їхати з ним. -Чому ви не летите літаком?
Тому що доктор Айболить сказав, що мені законом заборонено навіть на трап ступити.
Ще й Хед мені проходу не дає з тим каталогом.
Мені треба його зробити, поки буду з тим психом у Бостоні.
Не розумію, чому Хед сам не зробить каталог?
Тому що мені потрібно заслужити це підвищення.
Ти роками працював за нього. Це ти маєш бути його босом.
Пробач. Я знаю, що це тебе дратує.
Повір, все це закінчиться дуже скоро.
Так, якщо мене не застукають за курінням марихуани.
А от це буде складно!
Боже, а ось і він.
-Це він? -Так.
Що? Добре, я потримаю.
Моя...
Ледь чутне тепло,
що тремтить від надії на знайомство.
Швидка підземна річка,
вагітна течіями знань і кохання.
-Що? -Це моя поема! Я її написала.
Знаю.
Точно, це ж твоя поема. Обожнюю її.
Я знайшов зім'ятий лист з нею під сторінками газет
на підлозі Девідової спальні.
-Відчувається рання Емілі Дікінсон. -Вона була чудова у «Жінці-поліцейському».
Дякую. І дякую, що врятували поему від підлоги.
Краще я піду.
Я сумуватиму, здорованю, бережи себе.
-Може, поцілунок? -З радістю.
Здається, вона говорить зі мною. Я сам впораюсь.
Тож чому б вам не відійти на метр чи два?
Зрозуміли?
Дякую. Бережи себе.
Гарної вам поїздки, хлопці.
Не сумніваюсь.
Бувай.
Що?
Якийсь недолугий телепень припаркувався за мною.
Що ж, тоді ми не їдемо.
Ні, їдемо.
Сідай у машину.
Не знаю, як ви виїдете звідси.
Якщо здасте назад, то вдаритесь. Але ви ж й так це знаєте.
Що він робить?
БАДДІ НЕ БАЙДУЖЕ
Ще один прекрасний приклад управління гнівом.
Тепер ми врізаємось у машини.
Я всього лиш звільняю місце для розвороту.
Якби я втратив самоконтроль,
хіба б мені вистачило розуму
залишити свою візитівку і номер страхування?
Авжеж, містере Психопат, який зайшов надто далеко, розбиваючи биткою
вікна машини якогось хлопця.
Гадаю, тепер у вас достатньо місця для розвороту.
Чому ти не одружуєшся з Ліндою?
Думаєш, кращу знайдеш?
Я зроблю їй пропозицію тоді, коли буду готовий.
Ніхто не захоче будувати сім'ю з 35-річним секретарем.
Ти тягнеш час, Дейве.
Я не тягну час.
Я вже навіть замислююся, як це зробити.
Курточка для здорованя. Пуховик для здорованя.
І як же? Освідчитись на грі «Янкі»?
Взагалі-то, так. Як ви здогадались?
Уявив найбанальніший спосіб.
Для Лінди це зовсім не банально.
Написати «Виходь за мене» на табло,
оголосити про наше кохання тисячам незнайомців.
Як ви могли помітити, я трішки нервую проявляти почуття перед людьми.
А щойно ти здався ніжною голубкою.
Радий, що вам смішно. Мені треба працювати.
БОСТОНСЬКА ОКРУЖНА ЛІКАРНЯ
Їхати п'ять годин, щоб дізнатись, що матусі з носа
дістали льодяник.
Радий, що пропустив роботу. Може поїмо?
Вона може бути твоя.
Впевнений, що вона обожнює зависати з секретарями,
у яких єдиний талант - ворушити ніздрями.
-Дівчата таке люблять. -Дейве,
у тобі є дещо більше за рухливі ніздрі.
Я хочу, щоб ти пішов і запросив ту жінку на побачення.
Ні, у мене є дівчина.
Я не прошу спати з нею, Дейве, лише трішки пофліртувати.
Флірт - це бридкий кузен зради, Бадді.
Я не зрадник.
Як думаєш, вважатиметься зрадою те, як купка в'язнів пускатиме тебе по колу?
Бо це те, що на тебе чекає, якщо ти відмовишся запросити її на побачення.
Зрозумів, Дейве?
Господи.
Мій хлопчик.
Перепрошую.
Можна пригостити вас коктейлем?
Тобто, я бачу, що ви вже маєте один,
але я можу купити вам ще один, коли ви покінчите з цим.
Відвали.
Був радий познайомитись. Добре.
Як думаєш, чому вона відмовила?
Хотіла бути як інші 2000 дівчат, які відмовляли мені в юнацькі роки?
Ні. Самонавіяна фантазія.
Впевненість - ключ до жіночої уваги.
Слухай мене уважно.
-Я хочу, щоб ти знову підійшов до неї. -Ні.
Але впевнено.
І якщо вона знов відмовить,
я визнаю, що я нікчемний терапевт
і звільню тебе від занять.
Звільните від занять?
Добре.
Просто підійди і скажи наступне,
слово в слово:
«Пробачте мою грубість,
але важко контролювати себе,
коли така буря бушує в мене в штанях».
-Йдемо звідси. -Повір, Дейве.
Якщо ти будеш спокійним, так як і дотепним, вона поведеться.
Гадаю, дотепність вивітриться після фрази про бурю в штанях. Дякую.
Моя пропозиція в силі.
Тож якщо я повторю це тупе лайно,
яке ви, мабуть, почули в порно, хворий збоченцю,
і отримаю відмову,
то ви звільните мене від занять?
Саме так.
Поїхали.
Спіймайте їх, містере Джонсон.
Пробачте мою грубість,
але мені важко
контролювати себе.
Коли така буря
бушує у моїх штанях.
Ти такий милий.
Не може бути.
-Я Кендра. -Дейв.
Давай пригощу тебе.
Можна мені космополітен?
Я не зміг цього більше терпіти, тож сказав босу:
«Слухай, лисий, якщо я не виб'ю з тебе це лайно, я тебе просто прикінчу».
-Я так не сказав, але треба було. -Ти смішний.
Шкода, що ти їдеш з міста. Нам було б весело разом.
На жаль, я від'їжджаю зранку.
Власне, мені вже пора повертатись до свого друга.
Щось трапилось?
-Ти, мабуть, знущаєшся. -Що таке?
Мій друг мене кинув.
Я можу підвезти тебе.
Я навіть не знаю, де він живе.
Якщо хочеш, можемо позависати у мене, доки ти з ним зв'яжешся.
Б'юсь об заклад, що тут живе з п'ятдесят Райделів.
Мені не варто цього їсти. Я й так гладка.
Про що ти? Ти не гладка.
Це тому, що я ношу такий одяг. У мене тут є жир.
Не бачу ніякого жиру.
Якщо ти хочеш побачити жир, глянь на мій зад.
Я його бачу, хоча й не бачила п'ять років тому.
У мене було побачення з хлопцем, який не захотів зі мною переспати.
Я запитала його чому, а він відповів, що без одягу
я схожа на вгодоване порося.
Він, мабуть, просто нервував, бо ти красива і...
Ти точно не порося. Ти повна протилежність.
Ти соя.
Ти такий милий, Дейве.
Так, ти також, Кендро.
Дякую, що впустила мене. Він сказав, що його звуть Роуз.
Роуз.
Роуз Райдел.
Роуз Райдел! Знайшов!
Кендро.
Я б з радістю поглянув на тебе без бюстгальтера,
але це повністю суперечить моїм поглядам.
Краще його не знімай.
Чому?
Тому що у мене є дівчина.
Я не дитина, Дейве.
Якщо ти вважаєш, що я порося, то так прямо і скажи.
Ні, я так не вважаю.
То чому, коли справа доходить до сексу,
у всіх раптово з'являється дівчина?
Тому що так і є. У мене є дівчина.
Сказав брехун киту!
Ти не кит.
Тобі ще навіть треба набрати декілька кіло.
То я для тебе надто худа?
Ні, я цього не говорив.
-То ось чого ти хочеш, Дейве? -Ні.
Якщо я наберу декілька кіло,
то ти зможеш стримати нудоту, поки кохатимешся зі мною?
От лайно.
Ти що, такий гарячий жеребчик, що роздавиш мене?
Ти зараз сердишся. Хочеш поспівати? Знаєш пісню «Я прекрасна»?
-Вимітайся! -Стій!
Порося!
Жируха!
Ні!
Як все пройшло?
-Чому ти мене кинув? -Про що це ти?
Ти дав мені знак.
Я не давав тобі знаку, щоб ти мене кинув.
Я подав знак, що ваша вульгарна фразочка спрацювала.
Звісно, спрацювала.
То що, Дейвчику потрібно трішки управління гнівом?
-Ця крихітка просто вбивча. -Не те слово.
Вона хотіла вбити мене тістечками.
Попри все, я не зрадив Лінді.
-До речі про Лінду, вона дзвонила. -Справді?
Здається, вона не в собі.
-Чому? -Бо ти проводив час з іншою жінкою.
Звідки вона дізналась?
Я їй сказав.
-Що мені ще залишалось? -Що вам ще залишалось?
Ви могли б сказати щось інше!
Я був у банку. Я був у магазині.
Я з'їв несвіжий гуакамоле і не міг злізти з унітазу!
Будь-що з цього було б доречно!
Що ж, пробач, Дейве, але я не брешу заради пацієнтів.
Тобі захотілось покинути друга і втекти з гарячою кралею.
Не чекай, що я тебе прикриватиму.
Я лише робив те, що ви мені наказали, хворий психопате!
З чого смієтеся?
Що смішного?
Кендра - моя колишня пацієнтка, акторка. Досить хороша, до речі.
Я попросив її прийти у бар, а тебе попросив її закадрити.
Ви мене обдурили?
Так. Розумієш, дружній жарт.
Як той, коли ти пожартував на рахунок моєї мами.
Я ж сказав, що пригадаю тобі.
Добре.
Тож насправді ви не говорили з Ліндою?
Звісно, що говорив. Тому це так смішно.
Де ваш телефон?
Її немає вдома, Дейве.
Вона пішла на прогулянку зі своєю подругою Андреа.
Немає у неї знайомих Андреа. Маєте на увазі Ендрю?
Так, його.
Ендрю, мошонка з ніжками.
«Мошонка з ніжками». Чудово!
Стривай. Заспокойся. Дихай глибше.
Може, наспіваєш «Я прекрасна»?
Ні! Як щодо пісеньки «Я божевільний козел»?
Відвезіть мене додому, схиблений шматок лайна.
Ніколи б не подумав, що ти все так сприймеш, Дейве.
То ми тепер взагалі не розмовлятимемо?
Ти простиш мене, якщо я скажу, що передзвонив вчора Лінді
після нашої невеличкої сварки і пояснив, що це я у всьому винен?
Що вона відповіла?
Вона більше не сердиться на тебе, а от мені від неї добряче влетіло.
Ви заслужили. А я не зробив нічого поганого.
Знаю.
Друзі?
Так.
Подрімай трішки.
Так, я втомився.
У тебе була важка ніч.
Досить з мене тістечок!
Прокинься і співай, сер Сплюх.
Що таке? Де це ми?
Із великими зусиллями і затратами
ми знайшли того, хто робив твоє життя у школі нестерпним -
Арні Шенкмана.
Ми ж хочемо йому помститися, хіба ні?
Що? Ви маєте на увазі хлопця, який знущався з мене у п'ятому класі?
Дейве, тобі слід подолати свої дитячі страхи.
Ти ж пам'ятаєш, що в наступні 22 дні ти все ще мій.
То ось, де живе Арні Шенкман?
Ви, мабуть, жартуєте. Ви хочете, щоб я мстив монаху.
Чудово.
Тобі соромно, що ти ніколи не давав йому здачі?
Ні, він був забіякою лише тому,
що його сестру відправили в божевільню.
Здивований, що ви цього не взнали.
Це зовсім на нього не схоже.
Даруйте, ви Арні Шенкман?
Пробачте, що розбудив.
Мене звуть Пана Каманана,
але так, колись мене знали як Арні Шенкмана.
Арні,
Пана Каманана.
Я Дейв Базнік з початкової школи.
Девід Базнік.
Не думав знайти тебе у монастирі.
Можна сказати, що я пережив разюче перетворення.
Можна я заберу його на секунду, Панамо?
Його звати не Панама, а Пана Манапіа.
І ви хочете, щоб я що, монаха побив?
Він і мухи образити не може.
Заради бога, цей монах крутив тобі соски!
Або ти протистоятимеш йому, або підеш до в'язниці!
Гаразд.
Власне, я хотів тобі сказати, що,
коли ми були дітьми, ти мене наче залякував трішки,
хоч я, насправді, не заслуговував такого ставлення.
Звісно ж ні, Девіде. Я тоді був справжнім кретином.
Дитиною я творив багато жахливих речей.
Я переслідував тебе, обзивав.
Ти стягнув з мене шорти на очах у Сари Плоумен.
Це, взагалі-то, було дуже смішно.
Я так не вважаю.
Годі тобі, Девіде. Гумор - це прянощі життя.
Вираз твого лиця був безцінним.
«Ой! Сара побачила мій прутик!»
Піна любить пікантний гумор.
Може, йому також сподобається анекдот про Будду, який ти мені розповідав?
Що ти казав про Будду?
Дейв сказав: «Як може тип, що важить 300 кілограмів,
навчити людей самодисципліни?»
Давайте без жартів про мого бога.
А знаєш, що ще Дейв вважає пікантним?
Як твоя божевільна сестричка розважалась зі своїми трусами
під гамівною сорочкою.
Думаєш, це смішно?
Дейв казав їй роздягтися,
переконуючи, що під її одягом водяться привиди.
Такого ніколи не було.
А ще він витягав свого дружка і казав їй,
що це полуничне морозиво на паличці.
Так ось, що ти хотів мені розповісти?
Як пропонував свого дружка
моїй сестрі?
Ні.
Годі мене штовхати!
Він знову тебе принижує.
Знову пхатиме тобі слинявий палець у вухо, примушуватиме жувати труси
і нюхати запахи з дупи.
Відповідай, Базнік!
Ти трахав мою сестру?
Постійно.
І вона стогнала, як дика тварина.
Як дика тварина.
Як же ж добре!
Не чекав такого від буддиста.
-Я трішки роздратувався. -Все гаразд?
Девіде, ні!
Хлопче, охолонь!
Пробач.
Допоможи, брате.
-Допоможи. -Добре. Вставай.
Гаразд, ми тепер квити.
-Я знавіснів. Вибач. -Я почав це.
-Я почав. -Все гаразд.
І я це закінчу!
Ось тепер ми квити, дуполизе!
Ні, не смій!
«Що це, тітонько Ем? Це ураган!»
Мої соски!
Піно, поглянь! Твоя сестра повернулася.
У моєму одязі завівся Каспер!
-Дуже добре. -Дякую, Бадді.
Я вб'ю тебе!
Хочеш граблі?
Що ж, спробуй забрати їх!
Дивіться усі!
У Пани Банани є дупа!
-У нього є дупа! -Здаюсь.
-Здаюсь! -Добре. Вибач.
Друзі?
Відсмокчи!
Шенкман!
Труси у дупі!
-Все, достатньо. -Ані руш!
Вхід тільки за запрошеннями.
Біжімо!
Я прикрию! Давай!
Заводьте машину!
Поїхали!
Хутчіш!
Господи!
Ми наче Буч і Санденс!
Боже! Я думав, що ви таки когось пристрелите.
Ти мене справді вразив, малий.
Не думав, що все так обернеться.
Але ти надер одному зарозумілому монаху зад.
Хай йому грець!
-Як відчуття? -Неймовірні!
Звісно, не треба було розбещувати його сестру, та нічого!
Ти її дійсно розбещував?
Ні. Попались.
Поздоровляю, ти перейшов на третій етап.
Повір, я б ніколи й пальцем не торкнувся тієї дівчини.
Не хвилюйся, доктор Райдел мені усе пояснив, я все зрозуміла.
Знаєш, доктор Райдел мені відкрив очі на те, що я лише тягну час,
бо чекаю на гру «Янкі», щоб це зробити,
але...
Не знаю. Є дещо, що я хотів сказати тобі,
але мені важко зібратися з духом. Проте...
Це все ті монахи. Вони можуть наговорити багато,
але ділом того не доведуть.
То це те, що ти хотів мені сказати?
Так.
Коли я говорила з Бадді по телефону, він дав мені одну пораду.
Це чудово. Його поради, звісно, трішки божевільні,
але часом корисні.
Що ж, тоді я прислухаюсь і зроблю так, як він радив.
Думаю, нам не варто бачитись деякий час.
Бадді вважає, що, побувши окремо один від одного,
ми лише зміцнимо наші стосунки.
Я граю в теніс, виродку!
Гадаю, вам варто прийти ще на кілька занять, Джонні Мак.
-Ви знову у групі. -Лікарю, ви ненормальний?
-Ви сказали, що я вільний! -Тепер ні!
-Так! -Ні!
-Ні! Я передумав! -Це ж смішно!
-Що за тупе рішення! -Це не Кубок Девіса, Джоне.
Це групова терапія. Йди трішки подрімай.
-І не скрегочи зубами! -Пробачте.
Тож що нам треба знати, щоб опанувати...
Дейв. Ти спізнився.
-Можна поговорити з вами наодинці? -Звісно...
Ви сказали Лінді, що нам треба трішки побути окремо?
-Так. -Так!
Так!
Це необхідно для вирішальної частини нашої стратегії.
Моя стратегія - вберегти наші стосунки!
Гаразд. Скажу як другу.
Лінда довгий час думала про те, щоб піти від тебе.
Вона кохає тебе, але й розуміє, що ти - суцільний клубок нервів.
Ти ревнивий,
злопам'ятний, вразливий, ненадійний, ще й передчасно еякулюєш.
Вона сказала вам, що я передчасно еякулюю?
Це вже я сам припустив.
У мене не було такого вже вісім місяців.
Знаєш, тимчасова розлука дозволить вам краще зрозуміти,
хто такий Девід Базнік.
Після того, як вона погуляє з парочкою невдах, сама захоче повернутись.
Тож я все обдумав, Ліндо,
і вирішив, що нам не завадить тимчасова розлука.
І якщо ти захочеш бачитись
з іншими членами... хлопцями...
То я не заперечуватиму.
Ти якийсь засмучений. Все добре?
Добре. Просто зустрічайся з ким хочеш.
А на мене не зважай, гаразд?
Навколо багато хороших хлопців, я це розумію.
Я впораюсь.
Той тип попросив у мене дріб'язок. Я розсміявся, а він мене образив.
І я на нього помочився.
-Що мені ще залишалось, га? -Треба було закидати його камінням.
Ти завжди це пропонуєш. Той хлопець - безхатько, вірно?
То й простив би його. Звільняй гнів.
Слухай, Лу. Ти став набагато спокійнішим після сеансів доктора Бадді.
Ми всі стали.
Агов, хлопці.
Чи не могли б ви розмовляти тихіше?
Ми хочемо пообідати, а ваші розмови дуже гучні.
-Це вільна країна! -Що ти собі дозволяєш!
-Ти ненормальний? -Зайдіть всередину.
Гусфраба!
Молодці. Що ви тут забули, хлопці?
Мені треба побачитись з доктором. У мене криза.
Його тут немає. Чому б вам його не пошукати?
Дейві, вчора забігала твоя дівчина і залишила це для тебе.
Це її копія ключів від моєї квартири.
Здається, твоя дівка тобі зраджує.
-Невже? -Я чув, як вона розмовляла по телефону
з якимось хлопцем
і призначала йому побачення.
Мені так шкода, Дейве.
Ендрю.
Я вб'ю того покидька.
Між іншим, вона мені не зраджує. Ми вирішили зробити перерву.
Схоже, що вона не збирається переривати з членами.
Пробач.
Вона саме зараз зустрічається з Ендрю в Морта на 86-ій вулиці,
якщо хочеш подивитися.
Ні, я не можу цього зробити.
Дейве,
ми прийшли.
-Обидві? -Тобі Стейсі що, подобається більше?
Зовсім ні, просто я хотів прийти з дівчиною, щоб моя подруга приревнувала,
тож мені справді потрібна лише одна з вас.
Хай приревнує вдвічі більше.
-То ти знаєш, з ким вона? -Здається, знаю.
Хочу вас дещо запитати.
Вам, напевно, чимало доводилось бачити через свою професію.
Скажіть, розмір справді має значення, чи це просто чергова чоловіча заморочка?
Ми з Джиною через це завжди сваримось.
Я люблю величезні.
А мені більше подобаються гігантські.
-Добрий вечір. -Привіт.
-Вітаю. Столик на трьох? -Так.
-Можна ваші пальта? -Ні, нам й так добре.
Дівчата хочуть зняти пальта.
Бажаєте сісти за дійку? Стійку?
Ви б могли виділити нам столик з видом на отой столик?
-Звісно. Сюди. -Дякуємо.
Боже. Це ж Стейсі і Джина!
Хто?
Ніхто.
Я така голодна, що могла б тебе з'їсти, Дейве.
Ням-ням.
-Відтягнемося сьогодні. -Точно.
Розважайтесь. Везучий сучий син.
Що?
Не може бути.
Даруйте.
Ліндо, я трішки збентежений. Не знав, що ти тут теж будеш.
Я теж. Це твої друзі?
Ну, мені не заборонено зустрічатися з іншими, тож я намагаюсь це робити.
Джино, можеш перестати смоктати палець Стейсі на секунду?
Хочу вас з деким познайомити.
-Стейсі, Джино, це Лінда. -Приємно познайомитись.
Я теж хочу познайомити вас зі своїм кавалером.
Дами, це Бадді Райдел.
-Глянь, Дейве, це ж Бадді! -Бачу.
-Ти знаєш Стейсі та Джину? -Так.
Ми з Дейвом ходимо на заняття з управління гнівом.
Що ж, чудово. Твій бренді, Ліндо.
Незручна ситуація.
Члени групи не повинні
заводити романтичні стосунки між собою.
-Так! Я згоден. -Вам це відомо.
Можна поговорити з вами наодинці?
Існує одна техніка контролю гніву, яку я б хотів випробувати на вас.
Звичайно. Даруйте...
Що?
-Нам так як зазвичай, Дьюку. -Буде зроблено.
Ви найбільший з усіх лицемірів, яких я тільки бачив.
Що ти таке кажеш?
Я намагаюсь допомогти тобі. Це моя робота.
Дурниці! Ваша робота - вкрасти в мене дівчину!
Моя робота - завадити містеру Ендрю
пригостити Лінду своїм хот-догом.
Саме так. Відтоді, як ти щез з горизонту,
Ендрю надзвонює їй кожен день,
намагаючись витягнути на побачення під виглядом зборів випускників.
-Як ви дізналися? -Думаєш, я прослуховую лише твій телефон?
Що вона казала?
Хороша новина полягає в тому, що я наніс попереджувальний удар.
Тепер ситуація під контролем.
Під нашим контролем.
Як це?
Я веду себе неприродно агресивно і нав'язливо.
Говорю про себе, вихваляючи кожен свій крок.
Коли Лінда врешті розчарується побаченням,
вгадай, хто вийде з тіні і врятує її?
-Присягаєтеся, що це спрацює? -Рибка вже на гачку.
До речі, гарно ти придумав, привести дівчат.
Сильний хід. Ходімо.
Побачимось вдома через півгодини, малий.
З тебе 25 доларів, приятелю.
Ні, ми не...
Де ви пропали? Вже перша ночі.
Коли ти почуєш, що сталось, то впадеш навколішки і цілуватимеш мені руки.
-Краще, щоб так і було. Викладайте все. -Гаразд.
Після вечері Лінда наполягла, щоб ми поїхали до неї. На автобусі.
На автобусі? А що трапилось з вашою машиною?
Я був надто п'яний, щоб сісти за кермо.
Повір, я казав їй, що не хочу витрачати гроші на автобус.
Але вона не слухала.
Цікаво.
Поки ми були у неї,
у нас розв'язалась дивна суперечка з приводу
кількості складів у хокку.
Поетична перепалка.
Потім вона сказала, що вже пізно, ми поцілувались, і я пішов.
Стривайте, ви поцілувались?
Це нічого не означало. Короткий п'ятисекундний поцілунок.
Заждіть.
Якщо у вас був такий жахливий вечір,
як вийшло так, що ви поцілувались?
Якби ж я знав, синку.
Ми добряче випили.
В один момент ми боремося, в інший - сміємось,
а потім раптово десять секунд цілуємося.
Ви начебто казали, що п'ять секунд.
Перший поцілунок тривав п'ять секунд,
потім була невеличка перерва, бо моя борода її колола.
Вона така мила. А потім ми ще 10 секунд цілувались з язиком.
Ви запхали свого смердючого, бридкого язика до рота моєї дівчини?
Секунду, Дейве.
Це доктор Бі, говоріть після гудка.
Що ж, привіт.
Гадаю, зараз не час розмовляти.
Мабуть, твоя правда.
Треба йому сказати.
Хто це був? Лінда?
Дейве...
У мене для тебе є дві новини, погана і хороша.
Спершу хороша новина.
Я підпишу твої папери. Ти тепер вільний.
А яка ж тоді погана?
Ми з Ліндою кохаємо один одного.
Дуже сильно.
Девіде, надіюсь, ти повіриш мені,
що це сталось ненавмисно.
В цьому немає нічиєї вини. Це лише...
Хвилинку.
Я все зрозумів.
Ви мене розігруєте.
Якби ж то, Дейве.
Але я настояв на тому, що ми не продовжимо наші стосунки без твого благословення,
бо ми - найкращі друзі. То що ти скажеш, Дейве?
Не проти, якщо я зустрічатимусь з твоєю колишньою?
З поверненням, містере Базнік.
Я вражена вашим нападом на доктора Райдела.
Вочевидь, психотерапія на вас не діє.
Через три тижні суд розгляне вашу справу про замах на вбивство.
Заради безпеки доктора Райдела, я забороняю вам
наближатися на відстань, меншу за 150 метрів,
до нього або до його коханої дівчини Лінди.
Засідання завершено.
Йду, мій персику.
Ви знущаєтесь?
Гей, психу, де мій каталог одягу для жирних котів?
Я всім сказав, що він буде готовий до третьої.
-Гаразд. -Поквапся.
Пробачте, я спізнився.
Сподіваюсь, каталог у тебе. Презентація через дві години.
І що це на біса таке? Твій жирний котяра сидить тут цілий день.
Не звертайте на нього уваги.
Тримайте. Гадаю, вам сподобається.
Хороший матеріал.
А це вдале фото.
Що це за лайно?
Ви ж стверджуєте, що це ваша лінія одягу.
То я й вирішив додати ваші знімки.
Френку, у мене питання.
Можна мені в офіс два дивани?
Щоб моїм друзям було зручно відпочивати.
Який ще офіс?
Френк люб'язно запропонував мені посаду креативного директора.
-Посаду, на яку я претендував? -Він її заслужив.
Чому ти не можеш просто порадіти за мене, як Лінда?
Знаєш, що? Мене вже нудить від твоєї біганини за нею.
Вона послала тебе 15 років тому. Змирись.
Ти б не за мене переживав,
а за свого приятеля Бадді, який веде її ввечері на гру «Янкі».
На гру «Янкі».
Він украв мою ідею з освідченням?
Базнік, твоя поведінка неприпустима!
Неприпустима?
Я п'ять років приносив вам каву і робив вашу роботу.
А як тільки з'являється хороша посада,
ви віддаєте її найбільшому у світі прутню?
Не знаю, як у світі,
але у цьому офісі справді найбільший.
Коли я починав тут працювати,
мені пропонували кар'єрний зріст.
Порушення цієї обіцянки - ось, що неприпустимо для мене.
Бачите? Я теж граю у гольф. Візьміть мене якось з собою.
Тож коли я вийду з в'язниці років через два чи п'ять,
сподіваюсь, ви вчините правильно
і віддасте мені посаду, з якої Ендрю щойно звільнили.
-Гаразд. -Чудово.
Ви смішно копіюєте полковника Клінка.
До речі, його звуть не Жирний котяра, а Пиріжок,
і він прямо зараз їсть ваші крабові тістечка.
-То як, тобі подобається? -Жартуєш? Я просто в захваті.
Вечір буде надзвичайним.
Ну ж бо.
-Докторе Бі, як життя? -Добре, дякую.
Це так захопливо. Сюди.
Де ж припаркуватися?
Гей, обережно!
Просимо уваги.
Перш ніж заспівати національний гімн,
Роберт Мерріл, зірка «Метрополітан Опери»
виступить для двох особливих людей.
Обожнюю такі моменти.
-Це добре. -Леді і джентльмени, Роберт Мерріл.
Перед виконанням гімну - послання для двох закоханих.
Ліндо!
Що це ви на біса задумали?
Заждіть, ми знайомі?
-Ні. Ходімо. -Де ваш німецький акцент?
Ви мене сплутали з кимось.
Гаразд, мені треба на поле. Я фанат містера Мерріла.
-Ніяких фанатів на полі. -Галаксіє.
Я Ґері.
Байдуже. Якщо ви не пропустите мене туди, моя дівчина вийде за іншого.
-Єврейський Мелвін закохався. -Без тями.
Я не можу протистояти коханню.
-Йди. -Дякую.
Я тобі ще кілька ляпасів завинив.
Добрий вечір. Сьогодні на стадіоні «Янкі» вирує кохання.
Боже, це Дейв.
Що ти тут забув?
-Я лише позичу це на секунду. -Це мій мікрофон!
Ліндо! Ти де?
Залишайся тут.
Ліндо, люба, ти тут?
Ліндо, я на тебе не серджусь.
От лайно.
Я знаю, що цей психопат привів тебе сюди.
Дейві остаточно здурів!
Я робив і дурніші речі, щоб повернути свою ціпоньку.
Навіть пробіг голий по метро.
Як це мало допомогти?
Я ніколи над цим не задумувався.
Я повинен сказати тобі дещо особисте.
Цей хлопець геть втратив розум.
Дейве, я тут!
Ліндо, подумай про нас!
Класний удар.
Дейва щойно зрівняли з землею!
-Не можна займати мій мікрофон. -Пробачте.
Бобе?
-Все гаразд, Бадді? -О, так.
Я ще ніколи тебе таким не бачив.
Не щодня ж чоловік пропонує вийти заміж
своїй коханій, Бобе.
Мені потрібно, щоб ти дещо розмістив на табло.
Ліндо! Я кохаю тебе з того дня, коли вперше зустрів!
Я не дозволю тобі поступити так з нами!
Не виходь за нього!
-Стривайте! -Це ж мер Джуліані!
Дайте хлопцю сказати те, що він хоче.
Поверніть чоловіка.
-Хто той чоловік? -Напевно, Білл Клінтон.
Дякую, мере Джуліані. Ви справжній чоловік.
Цьому клоуну краще поспішити. У мене вже рука німіє.
Спокійно, Ракето. Гусфраба.
Ліндо!
Я розумію, чому ти хотіла зустрічатися з іншими.
Бадді Райдел - психопат!
Але він був правий на рахунок одного:
я був злим хлопцем.
В основному, я злився сам на себе.
За те, що дозволяв людям ставитись до себе, як до шматка лайна.
Та я не хочу більше бути тим злим хлопцем.
Я хочу змінитись.
Якщо даси мені шанс,
я покажу, що можу боротися за те, у що справді вірю.
Я вірю в нас, Ліндо.
Я кохаю тебе усім серцем і знаю, що це взаємно.
Це я повинен бути твоїм чоловіком,
а не той дивак.
Я хочу створити з тобою сім'ю. Завести дітей.
Дітей, у яких будуть твої очі,
твої губи
і моє
прізвище. Це все, чого я бажаю.
Виходь за мене, Ліндо.
Перед тим, як я прийму рішення, ти повинен дещо для мене зробити.
Ти повинен поцілувати мене перед усіма цими людьми!
Ти зможеш, Девіде!
Поцілуй її з язиком!
Поцілуй її, Девіде.
Вперед, «Янкі»!
Дейв ще той розпусник.
Було не так вже й погано, правда?
Не віриться, що тобі міг подобатися той божевільний.
Бадді не такий вже й поганий.
Вітаю вас, Дейве та Ліндо. З любов'ю, Бадді.
Вітаю, Дейве! Ти щойно закінчив курси з управління гнівом!
Страждаєте від проблем з гнівом? Дзвоніть 1-800-БАДДІ.
Я рада, що твоя машина зламалась. Потяги романтичні.
Не змінюй тему.
То ти кажеш, що останні два тижні мого життя були всього лише терапією?
Ну...
Я зустрілася з Бадді, прочитавши його книжку,
і розповіла йому про речі, які кояться в твоєму житті,
як вони засмучують тебе і як виводять мене.
Він сказав, що зможе допомогти, але це може бути важко.
То що з того всього було постановкою?
Ну, хлопець, який зайняв твоє місце у літаку, бортпровідниця, суддя -
це все друзі Бадді.
А маршал авіації, який мене заарештував? Він теж заодно?
Ні, у нього видався поганий день.
Сучий син.
ВІТАЄМО З ЗАКІНЧЕННЯМ!
Шкіпере, як поживаєш?
Бадді Райделе, ви чудова людина.
Це моя робота. Я ніколи не сумнівався в тобі.
Окрім загравання з Галаксією.
Цього чоловіка звати Бадді Райдел?
Хлопець на ім'я Бадді Райдел залишив цю візитівку
на уламках мого «Лексуса»!
О, так. Зверніться до страховиків.
Мені відмовили в страхівці!
Граната!
Не націлюй свій пістолет на Бадді. Це я розбив твою машину.
-Дейве! -Ні!
Мені осточортіли такі хлопці!
Погрожуєш моїм друзям, застрель спершу мене.
-Не треба! -Ти здурів?
Заспокойтеся!
Замовкніть! Хай це для вас стане уроком.
Я не боюсь тебе. Доктор Райдел навчив мене нікого не боятись.
Можна тебе дещо спитати?
Бачите цю прекрасну дівчину у дзеркалі?
У якому дзеркалі? Де?
Попалися!
Докторе Бі, Дейві нас щойно обдурив!
І що ти відчуваєш, Лу?
Я прекрасна, така прекрасна.
Я прекрасна, дотепна й яскрава!
Чаку.
Це був всього лиш жарт. Це мій друг.
Ти в порядку?
Я чудова.
Ти чудова.
Аж хочеться бігати й танцювати від щастя.
Тому що мене любить прекрасний, чудовий молодик!
Переклад субтитрів: Христина Сеньків