Lumos Maxima.
HARRY POTTER OCH FÅNGEN FRÅN AZKABAN
Öppna dörren, Harry.
Så kul att se dig, Marge.
-Du måste skriva under här. -Vad är det för något?
-Inget, bara en skolsak. -Kanske senare, om du uppför dig.
Om hon är snäll mot mig.
-Är du fortfarande kvar här? -Ja...
Säg inte ja till mig i den tonen. Det är snällt av min bror att behålla dig.
Jag hade skickat honom till ett barnhem om han hade dumpats på min tröskel.
Är det min Dudders? Är det mitt lilla hjärtegull?
-Ge mig en puss. - Hoppa upp med dig. -Ta med Marges resväska upp.
Slicka upp resterna till mamma. Fin hund.
-Får jag fresta dig med ett glas? -Bara ett litet. - Utsökt middag.
Lite till.
Det brukar bara bli snabbmat, jag har ju trots allt tolv hundar. Det räcker.
Vill du ha lite konjak? En liten droppe till hjärtegrynet?
Vad flinar du åt? - Förresten vart skickade du honom?
St Brutus. Det är en institution för hopplösa fall.
Använder man käpp där?
-Ja. Jag har blivit slagen flera gånger. -Jag vill inte ha det där daltandet att-
-man inte ska slå de som förtjänar det.
Du kan inte förebrå dig själv hur han har utvecklats. Allt handlar om generna.
Han har dåligt blod.
-Vad gjorde pojkens far? -Inget, han var arbetslös.
-Och alkoholist med? -Det är inte sant.
Min far var inte alkoholist.
Oroa inte dig, Petunia. Jag har bara ett fast grepp.
-Det är tid för dig att gå till sängs. -Tyst, Vernon. - Torka upp det här.
Förresten, det har inget att göra med fadern. Det handlar om modern.
Det ser man även på hundar. Om något är fel på hyndan, är det fel på valpen med.
Håll käften!
Jag ska säga dig...
Gör något, Vernon!
Jag har dig, Marge.
-Håll kvar. -Släpp.
-Tänk inte ens tanken! -Ledsen.
Snälla!
Kom tillbaka.
-Ta tillbaka henne! Gör det nu. -Nej, hon förtjänade det.
-Håll dig borta från mig. -Du får inte utöva magi utanför skolan.
-Fresta mig. -Du kan inte gå någonstans.
Allt är bättre än det här.
"Välkommen till Nattbussen-"
"-nödhjälpstransport för vilsekomna häxor eller trollkarlar."
"Jag kommer att vara er konduktör i kväll."
-Vad gör du där nere? -Jag ramlade omkull.
-Vad skulle det vara bra för? -Jag gjorde inte det med flit.
Vi kan inte vänta i evigheter.
-Vad kollar du på? -Ingenting.
Nej, jag tar den här. In med dig.
Rör på påkarna.
-Då kan du sätta full fräs igen. -Det kommer att bli en skumpig färd.
-Vad sa du att du hette nu igen? -Det sa jag inte.
-Var nånstans vill du stiga av? -Diagongränden. Det ligger i London.
Hörde ni? "Diagongränden ligger i London."
Om du får en tekaka, ät den då innan den äter dig.
-Men kan inte mugglarna se oss? -De ser ju ingenting?
Nej, men om man slår dem med en gaffel, reagerar de.
En gammal tant rakt fram!
Tio, nio, åtta...
...sju, sex, fem...
...fyra, tre, tre och en halv...
...två, en och tre fjärdedelar.
Vem är det? Den mannen.
Vem det är...?
Det där är Sirius Black.
Säg inte att du aldrig hört talas om Sirius Black.
Han är en mördare. Han blev satt på Azkaban för det.
-Hur rymde han? -Han är den förste som gjort det.
Han var en stor anhängare till...
...Du-Vet-Vem. Jag räknar med att du hört om honom.
Jag har hört talas om honom.
Två dubbeldäckare framför oss. De närmar sig, Ernie.
De är precis framför oss!
Akta huvudet.
Grabbar, varför så snopna?
Nästan där nu.
-Diagongränden. -Nästa stopp: Knockturn gränden.
Mr Potter, det var på tiden.
-Då kan du sätta full fräs igen. -Ja, sätt full fräs, Ernie.
Rum 11.
Rätt så smart uggla du har, mr Potter. Han kom hit 5 minuter innan dig.
Som trolldomsministern, är det mitt jobb att informera dig att man i kväll-
-hittade din morbrors syster i en skorsten söder om Sheffield.
Trolldomsministeriet åkte dit direkt.
De har punkterat henne och ruckat på hennes minne.
Hon kommer inte att ha något minne av händelsen.
Så var det med den saken. Ingen skada skedd.
-En tekaka? -Nej, tack.
-Ministern? Jag förstår inte. -Förstår inte?
Jag bröt mot lagen. Omyndiga trollkarlar får ej utöva magi hemma.
Ministeriet skickar inte folk till Azkaban för att man blåst upp någon.
Å andra sidan, att bara sticka i väg så med tanke på allt var oansvarigt.
-"Med tanke på allt?" -Vi har en mördare på rymmen.
Du menar Sirius Black? Vad har det med mig att göra?
Inget. Du är säker och det är det viktigaste.
Och i morgon kommer du att vara på väg tillbaka till Hogwarts.
Det här är dina nya skolböcker. Jag tog friheten och hämtade dem till dig.
Nu kommer Tom att visa dig vägen till ditt rum.
Förresten, Harry. Medan du är här är det bäst om du inte...
...går runt.
Ska du flytta den bussen?
Städning.
Jag kommer tillbaka senare.
Jag varnar dig, Hermione. Håll det djuret borta från Scabbers-
-annars förvandlar jag det till en tevärmare.
-Det är så han överlever. -En katt? Ser ut som en gris med hår.
Det var klyftigt sagt från en som äger en illaluktande skoborste.
Ignorera bara den elaka pojken.
-Hur var det i Egypten? -Underbart. Mycket antika saker som-
-mumier, gravar, Scabbers gillade det.
-Visste du att egypter avgudade katter. -Tillsammans med kackerlackor.
-Du visar väl inte den där bilden igen? -Jag har inte visat den för någon.
-Om du inte räknar med Tom. -Husorna.
Han som fixade toaletten.
Så trevligt att se dig.
-Har du allt? Alla böcker? -Ja, de är där uppe.
-Dina kläder med? -Allting.
-Kan jag få prata med dig lite, Harry? -Jo, visst.
God morgon, mr Weasley.
-Ser du fram emot den nya terminen? -Ja. Det ska bli kul.
Harry, några från ministeriet avrådde mig från-
-att berätta det jag har att säga. Jag tycker att du borde få veta.
Du är i fara.
Stor fara.
Har det här något att göra med Sirius Black?
Vad vet du om Sirius Black, Harry?
-Bara att han rymde från Azkaban. -Vet du varför?
-För tretton år sen när du stoppade... -...Voldemort. -Säg inte hans namn.
-Ursäkta. -När du stoppade Du-vet-vem-
-förlorade Black allt han hade.
Fortfarande idag, är han en trogen tjänare.
Och i hans huvud är du det enda som står i vägen-
-för att Du-vet-vem ska återfå sin makt.
Det är därför han flytt från Azkaban.
För att hitta dig.
Och att döda mig.
Harry, svär på att vad du än hör, så går du inte och letar upp Sirius Black.
Varför skulle jag leta efter någon som jag vet vill döda mig?
Skynda på.
För guds skull!
Tappa inte bort honom.
Det var inte meningen att göra det.
-Jag tappade kontrollen. -Det är inte kul.
Harry hade tur att han inte blev reglerad.
-Jag hade tur att jag inte blev tagen. -Jag tycker fortfarande att det var kul.
Vi tar den här. Alla andra är fulla.
-Vem tror ni att det kan vara? -Professor R.J Lupin.
-Hur kan hon veta allt? -Det står på hans väska.
-Tror ni att han sover? -Ser ut som det. Varför det då?
Jag måste berätta en sak.
Har jag förstått rätt: Sirius Black rymde från Azkaban för att hitta dig?
Men de kommer väl att fånga honom?
-Alla letar ju efter honom. -Såklart.
Ingen annan har rymt från Azkaban och han är en galen mördare.
Tack för det, Ron.
Varför stannar vi?
Vi kan inte vara framme än.
Vad är det som händer?
Jag vet inte. Vi kanske saktar ner.
Aj, det var min fot.
Det är något som rör sig där ute.
Jag tror att någon kommer på.
Vad är det som händer?
Harry, mår du bra?
Tack så mycket.
Ät den. Det kommer att hjälpa. Det är ingen fara, det är bara choklad.
Vad var det för varelse?
Det var en dementor. En vakt från Azkaban. Den letade efter Sirius Black.
Jag måste prata med lokföraren, ursäkta mig.
Ät. Du kommer att må bättre.
Vad hände med mig?
Du löpte amok. Vi trodde att du fått ett anfall eller något.
Svimmade...
-...någon av er? -Nej. Jag kände mig bara konstig.
Som om att jag aldrig varit lycklig.
-Någon skrek. En kvinna. -Ingen skrek, Harry.
Välkomna! Välkomna till ett nytt år på Hogwarts.
Jag har några saker att meddela-
-innan ni blir alldeles omtöcknande av vår utomordentliga festmåltid.
För det första, är det med ett nöje att välkomna professor Lupin-
-som mycket vänligt har antagit att vara lärare i försvar mot svartkonster.
Lycka till.
Såklart. Det var därför han gav dig chokladen, Harry.
Är det sant att du svimmade?
-Svimmade du verkligen? -Hur har han fått reda på det?
Vår lärare i skötsel och vård av magiska djur, har dragit sig tillbaka-
-för att vårda sina återstående lemmar.
Däremot är det med glädje att jag talar om att hans plats kommer att fyllas-
-av ingen mindre än vår egen Rubeus Hagrid.
Till sist har jag en tråkigare nyhet. På begäran från trolldomsministern-
-kommer Hogwarts på obestämt tid att vara bevakad av dementorer från Azkaban.
Det här tills Sirius Black tillfångatags.
Dementorerna är posterade vid varenda ingång till skolområdet.
Deras närvaro kommer inte att störa våra aktiviteter.
Dementorer är brutala varelser. De kommer inte att urskilja mellan den-
-de jagar och den som kommer i vägen.
Därför varnar jag var och en att inte ge dem minsta anledning att skada er.
Det ligger inte i en dementors natur att förlåta.
Vet ni vad, lycka kan finnas även i de mörkaste tiderna.
Bara du inte glömmer att sätta på ljuset.
Fortuna Major.
Hon släpper inte in mig.
-Fortuna Major. -Vänta lite. Kolla här.
-Bara genom att använda min röst. -Fortuna Major.
-Okej då, gå in. -Tack så mycket.
Hon håller fortfarande på med det.
-Hon kan inte ens sjunga. -Exakt.
Herregud.
Grön. Det är en apa.
Vad är det där? Ge honom inte en till.
Neville, prova att imitera en elefant.
Fånga, Ron.
Jag tror att vi har en vinnare.
Prova inte en av de här.
Kolla på hans ansikte.
Välkomna.
I det här rummet, ska ni lära er den ädla spådomskonsten.
Ni ska också upptäckta om ni har Seendet.
Hej, jag är professor Trelawney.
Tillsammans ska vi kasta oss själva in i framtiden.
Den här terminen, kommer att ägnas åt tesimenti, konsten att läsa teblad.
Ta koppen som personen bredvid dig har.
Vad ser du?
Sanningen ligger gömd som en mening i en bok, som väntas att bli läst.
Ni måste först öppna era sinne.
-Skåda bortom. -Vilket skitsnack.
-Vart kom du ifrån? -Jag? Jag har varit här hela tiden.
-Hur har din mormor det? Mår hon bra? -Jag tror det.
Jag skulle inte vara så säker på det. Ge mig koppen.
Inte bra. Utvidga era sinnen.
Din aura pulserar. Är du på andra sidan? Jag tror att du är det.
Titta i koppen. Säg vad du kan se i den.
Harry har något sorts kors. Han kommer alltså att mötta prövningar och lidande.
Där är även nånting som kan vara en sol och det är stor lycka.
Så...du kommer att lida, men bli väldigt lycklig över det.
Ge mig koppen.
Du milde.
Du har Grymmen.
-Grimmen? Vad är Grimmen? -Inte Grimmen. Utan Grymmen.
"Den jättelika spökhunden."
"Det är ett av de värsta varslen i vår värld. Det är ett varsel..."
"...om död."
Du tror väl inte att Grymmen har något att göra med Sirius Black?
Om du frågar mig, Ron, tycker jag att spådomskonst är en otydlig konst.
Forntida runskrift, det är ett fascinerande ämne.
Exakt hur många lektioner har du?
-Ett par fler. -Vänta lite, det är inte möjligt.
Forntida runskrift är samtidigt som spådom. Du måste vara på två lektioner.
Var inte dum. Hur kan någon vara på två lektioner samtidigt?
"Vidga era sinnen. Använd ditt inre öga för att se framtiden."
Se så. Lite närmare. Sluta prata, tack.
Jag har en verklig överraskning för er. En finfin lektion. Följ efter mig.
Inget prat. Gör en ring här.
-Öppna även sida 49 i era böcker. -Hur ska det gå till?
Ni måste smeka boken. Herregud.
-Var inte en sån mes, Longbottom. -Jag mår bra.
-Jag tycker att dem är roliga. -O ja, vansinnigt roliga.
Jösses, den här skolan börjar gå åt pipan. Vänta tills min far får reda på-
-att man låter den här fånen undervisa oss.
Dementor! Dementor!
-Bara skit i honom. -Man skulle ha smekt den.
Är han inte stilig? Hälsa på Vingfåle.
-Vad är det där, Hagrid? -Det där är en hippogriff.
Det första ni måste veta är att de är väldigt stola varelser.
Blir lätt förolämpade. Så förnärma aldrig en hippogriff.
Det kan bli det sista ni gör. Nå, vem vill prova?
Duktig pojke, Harry.
Kom hit här.
Ni måste vänta på att han tar första steget. Det är nämligen artigt.
Gå fram. Buga nu. Sen väntar du, och ser om han bugar tillbaka.
Om han gör det, då kan du röra honom. Om inte... Det tar vi om det händer.
Buga nu, djupt.
Backa tillbaka, Harry.
Stå still.
Fint jobbat, Harry. - Här har du.
Du kan nog gå fram och klappa honom nu. Var inte blyg.
Lugnt och fint.
Inte så snabbt, Harry.
Långsammare, Harry. Lugnt och fint. Låt honom komma till dig nu.
Långsamt, långsamt...
Så där ja... Ja! Fint jobbat, Harry.
Får han flyga?
-Nu tror jag att han låter dig flyga. -Kom igen nu.
Sätt dig här, precis bakom vingleden.
Drar inte ut någon av hans fjädrar, för det gillar han inte.
-Bra gjort Harry - även du, Vingfåle. -Det var enastående, Harry.
Men herregud.
Fint gjort.
-Hur tycker du att jag klarar mig? -Underbart, professorn.
Du är inte det minsta farlig, din stora fula best!
Nej, Malfoy...
Iväg med dig.
-Den dödade mig! -Lugna ner dig, det är bara en skråma.
-Han måste till sjukhuset. -Det gör jag.
Du kommer att ångra det här. Du och din elaka fågel.
-Gör det fruktansvärt ont? -Det kommer och går. Jag hade tur.
Madam Pomfrey sa att jag kunde förlorat min arm.
Jag kan inte göra läxor på veckor.
-Han brer verkligen på. -Som tur var fick inte Hagrid sparken.
Jag hörde att Dracos far var ursinnig. Det här är inte slutet.
-Han har skymtats! -Vem?
-Dufftown? Det är inte långt härifrån. -Ni tror väl inte att han kommer hit?
När dementorerna vaktar varenda ingång?
Han kom undan dem en gång. Då kan han komma förbi dem igen eller hur?
Det är sant. Han kan vara var som helst. Det är som att fånga rök.
Som att fånga rök med sina händer.
Fascinerande, inte sant?
Vill någon gissa på vad som döljer sig där inne?
-Det är en boggart. -Bra, mr Thomas.
Kan någon berätta hur en boggart ser ut?
Ingen vet. De skiftar skepnader.
De förvandlas till det man fruktar mest.
-Det är det som gör dem så... -...skrämmande, ja.
Som tur är, finns det ett sätt att ändra tillbaka en boggart.
Nu tar vi och övar. Utan trollstavar.
{Y:i}Säg efter mig: Riddikulus!
{Y:i}-Riddikulus. -Lite högre och klarare. Såhär:
{Y:i}Riddikulus.
Den här klassen är löjlig.
Det var den lätta biten. Enbart själva ordet räcker inte.
Det som gör slut på en boggart är skrattet.
Du måste tvinga den att anta en skepnad som du tycker är rolig.
Jag ska förklara. Kan du komma hit, Neville?
Kom igen, var inte blyg.
-Vad skrämmer dig mest av allt? -Professor Snape.
-Professor Snape. Ja, han skrämmer alla.
-Du bor med din mormor. -Den ska inte förvandla sig till henne.
Nej...
...det kommer den inte. Jag vill att du ska föreställa dig hennes kläder.
-Hon har en röd handväska... -Du behöver inte säga det. Så länge att-
-du ser det, gör vi det med. När jag öppnar klädskåpet, ska du göra så här:
Fokusera på professor Snape i din mormors kläder. Kan du göra det?
Ha trollstaven redo.
Ett, två, tre.
Fokusera, Neville.
{Y:i}Riddikulus!
Underbart Neville! Gå nu längst bak. - Alla gör ett led.
Ett led. Jag vill att alla funderar på det som skrämmer er mest-
-och att göra det till något roligt. Nästa...Ron.
Koncentrera dig. Möt din rädsla. Var modig.
Använd din trollstav, Ron.
{Y:i}Riddikulus.
Där ser du. Bra jobbat.
Underbart. Hur kul som helst. Nästa.
Visa vad du tänker på.
Behåll lugnet.
{Y:i}Riddikulus!
Nästa. Gå fram.
Underbart.
Ledsen för det. Det var allt för idag. Hämta era böcker.
Det var allt. Ursäkta, man kan inte ha för mycket av det goda.
Det här besöken till Hogsmeade är en förmån.
Kommer ert beteende att ändras negativt kommer inte förmånen att få användas.
Utan tillstånd, blir det inget besök i byn. Såna är reglerna.
De som har tillstånd, kom med mig. De utan, stannar här.
-Om du skrev under trodde jag... -Bara en anhörig kan skriva under.
Eftersom att jag inte är det, hade det varit olämpligt.
Jag är ledsen, Potter, men det är mitt sista ord.
Glöm det, vi ses sen.
Kan jag fråga en sak?
Du vill förstås veta varför jag inte lät dig stå öga mot öga mot boggarten?
Jag trodde att den skulle anta Voldemorts skepnad.
Jag tänkte på Voldemort först. Men sen kom jag ihåg det på tåget.
Det visar att det du fruktar mest är fruktan i sig själv. Mycket klokt.
Innan jag svimmade... hörde jag något.
En kvinna...som skrek.
Dementorer tvingar oss att återuppleva våra värsta minnen.
Vår svaghet blir deras styrka.
Jag tror att det var min mamma, den dagen hon blev mördad.
Första gången jag såg dig, Harry, kände jag igen dig direkt.
Inte av ditt ärr, utan av dina ögon. De är din mamma Lillys.
Ja, jag kände henne.
Din mamma var vid min sida när ingen annan var där.
Hon var inte bara en begåvad häxa, hon var även en snäll kvinna.
Hon kunde se hopp i andra-
-även när det var som viktigast, när personen inte kunde se det själv.
James, din far å andra sidan...
Han hade en särskild talang att hitta trubbel.
En talang, som ryktet säger att du också fått.
Du liknar dem mer än du tror, Harry. Med tiden kommer du att förstå hur pass.
Godisbaronen var perfekt men inget slår Zonkos butik för skämtartiklar.
Vi gick aldrig till den Spökande Stugan.
-Har du hört att det är de mest... -...hemsökta huset i Storbritannien.
-Vad är det som händer? -Säkert Neville som glömt lösenordet.
-Där var du ju. -Flytta på er, jag är försteperfekt.
Alla backar bakåt. Ingen får gå in i det här elevhemmet innan det har genomsökts.
Den tjocka damen är borta!
-Hon var en urusel sångare. -Det är inte kul, Ron.
Var lugna. Alla går tillbaka till sina sällskapsrum.
-Var tysta. -Rektorn är här.
Ur vägen!
Mr Filch, hämta spökena.
Säg till dem att söka igenom varenda målning tills de finner Tjocka damen.
Vi behöver inte spökena. Den tjocka damen är där.
Se vart ni går. Lyssna på mig, jag är försteprefekt.
-Kom tillbaka hit. -Fortsätt att gå!
Vem gjorde det här mot dig?
Ögon som djävulen och en själ lika svart som hans namn.
Det är han! Han de pratar om. Han är någonstans i slottet.
Säkra slottet, mr Filch. - Resten går till den stora salen.
Jag har sökt igenom Astronomitornet och Uggleboet, men jag hittade inget.
Tredje våningen är också säkrad.
Jag har sökt igenom fängelsehålorna med. Inte ett spår av Black någonstans.
Jag trodde inte att han skulle stanna.
Det är rätt konstigt det här.
Att ta sig in på skolan, på egen hand helt oupptäckt?
-Det är konstigt, ja. -Några teorier hur han gjorde?
Ja, alla är lika osannolika.
Du kanske kommer ihåg samtalet vi hade där jag utryckte min oro-
-när ni utsåg professor... -Ingen skulle hjälpa Black in i slottet.
Jag tror att slottet är säkert och jag vill skicka dem till elevhemmen.
-Potter, då? Ska vi varna honom? -Kanske, men låt honom sova nu.
I våra drömmar, träder vi in i en värld som är vår egen.
Låt dem simma i de djupaste haven eller flyga över de högsta bergen.
Slå upp sidan 394.
Ursäkta mig, var är professor Lupin?
Det är inget du behöver veta?
Jag kan säga så här: Professorn kan inte undervisa-
-vid den här tidpunkten. Slå upp sidan 394.
"Varulvar"?
Vi har precis lärt oss om rödhuvor och hinkypunkar.
När kom hon in? Såg du henne komma in?
Vem här kan berätta skillnaden mellan en animagus och en varulv?
Ingen alls?
Så tråkigt.
En animagus är en trollkarl som väljer att förvandla sig till ett djur.
När fullmånen lyser kommer han inte ihåg vem han är. Han kan döda sin bästa vän.
Varulvar lyssnar bara på de av samma sort.
Tack, mr Malfoy. - Det är andra gången du pratar utan att blivit tillfrågad.
Är du okapabel att hindra dig eller är du stolt att vara en besserwisser?
-Där har han rätt. -Fem poängs avdrag för Gryffindor.
För att ni inte lyssnade, ska jag ha på måndag-
-två rullar om en varulv och hur man känner igen den.
-Det är Quidditch i morgon. -Då tycker jag att du ska vara noga.
En bruten kroppsdel är ingen ursäkt.
Sida 394.
Ordet varulv är en sammansättning av det anglosaxiska ordet-
-"var" som betyder man, och ulv - Varulv.
Det finns många sätt att bli en varulv.
Det innefattar även att man får kraften genom att bli biten av en varulv.
Kom igen, Harry!
{Y:i}Aresto momentum!
-Han ser lite dålig ut? -Dålig? Han föll ner från 30 meter.
Ramla du ner från ett torn, så ska vi se hur du ser ut.
Troligtvis bättre än han gör annars.
-Hur mår du? -Underbart.
Vi blev rädda innan.
-Vad hände? -Du ramlade ner från din kvast.
Är det sant? Vem vann matchen?
Ingen skyller på dig, Harry. Dementorerna ska inte komma in.
Dumbledore var rasande. Efter att han räddat dig, skickade han i väg dem.
Det är en sak du behöver veta.
När du föll, flög din kvast in i Det piskande pilträdet och...
Jag är ledsen över din kvast. Finns det någon chans att laga den?
Varför reagerar jag så starkt på dementorerna? Mer än på någon annan.
Dementorerna är de värsta varelserna på den här jorden. De livnär sig på-
-goda känslor, glada minnen-
-tills man inte har några kvar utom det otäcka.
Du är inte svag, Harry.
Dementorerna påverkar dig mest för att de finns i ditt förflutna.
Fasor som dina klasskamrater inte kan tänka sig. Du har inget att skämmas för.
-Jag är rädd, professorn. -Jag hade tyckt du var en idiot annars.
Jag måste få reda på hur man bekämpar dem. Du kan ju lära mig.
-Ni fick den på tåget att ge sig iväg. -Det var bara en.
-Men han gav sig iväg. -Jag är ingen expert, Harry.
Men om nu dementorerna har skapat ett intresse för dig-
-kanske jag ska lära dig, men efter lovet. Just nu behöver jag vila.
{Y:i}Sista utropet till Hogsmeade! Kom igen, nu!
-Smart, Harry, men inte tillräckligt. -Vi har en bättre väg
-Jag försöker att komma till Hogsmeade. -Vi vet. Vi kommer att få dig dit.
-Vi ska visa dig en snabbare väg. -Om du lugnar ner dig.
Släpp mig! Kom igen...
Kom ut till de stora grabbarna.
Vad gör ni?!
-Vad är det här för skit? -Det är hemligheten bakom vår framgång.
-Det är svårt att ge den till dig... -Men du behöver den mer än oss.
Jag svär högtidligt att jag har något rackartyg i kikaren.
"Måntand, Slingersvans, Tramptass och Tagghorn-
"-presenterar Marodörkartan." -Vi är skyldiga dem så mycket.
Vänta lite. Det är Hogwarts. Och det där...
-Är det verkligen...? -I hans rum...
Den här kartan visar alltså...?
-Var de är. Varje minut. -Vad de gör. Varje dag.
-Underbart! Var fick ni den ifrån? -Från Filchs kontor.
-Det finns sju gångar ut ur slottet. -Vi rekommenderar den här.
-Genom den enögdas häxans puckel... -...leder dig till Godisbaronen.
-Filch är på väg hit. -När du är klar, slå på den och säg:
"Färdig med fuffens." Annars kan alla läsa den.
Hur mycket vill du ha?
Underbart.
Det ska vara den mest hemsökta byggnaden i Storbritannien. Sa jag det?
Två gånger.
Vill du gå lite närmare? Närmare det spökande huset.
-Jag står bra här. -Kolla vem som är här.
Shoppar ni till ert drömhus?
Lite för fint för dig, Weasle-Bee? Sover inte din familj i samma rum?
-Håll klaffen, Malfoy. -Inte så trevlig.
Jag tror att det är på tiden att vi lär Weasle hur man respekterar sina övermän.
-Hoppas inte att du menade dig själv. -Hur vågar du tala till mig!
Vem är det?
-Stå inte bara där! Gör något! -Vadå?
Vad är det, Malfoy? Tappat fotfästet?
Ur vägen!
För sjutton, Harry. Det var inte kul.
De berättade aldrig för mig om Marodörkartan.
Han tänker inte att behålla den. Han ska lämna den till professor McGonagall.
Ja, och hans osynlighetmantel.
Kolla vem det är - Rosemerta.
-Ron är förtjusad i henne. -Det är inte sant!
Tillåt mig, ministern.
Ursäkta.
Jag hoppas att affärerna går bra.
Det hade varit bättre om ministeriet inte skickade dementorer till min pub.
-Vi har en mördare på rymmen. -Sirius Black är i Hogsmeade!
Varför skulle han vara det?
-Harry Potter. -Harry Potter?
-Inga minderåriga trollkarlar är välkomna. -Stäng dörren!
Så oförskämda.
-Hur vågar du säga det! -Vem kallar de tjockhuvuden?
Ingen vill komma till en pub där de blir skrämda till livet.
Dumbledore vill inte att dementorerna är här.
Berätta vad det här handlar om.
När Harry Potters föräldrar förstod att de skulle dö...
De gömde sig, få visste var de var. Black visste och sa det till Du-vet-vem.
Han ledde inte bara honom dit utan han dödade även Peter Pettigrew!
-Peter Pettigrew? -Knasbollen. Förföljde alltid Black.
Släppte inte James och Sirius ur sikte.
Peter försökte att varna Potters och hade kanske lyckats-
-om han inte hade träffat, Sirius Black.
Black var brutal. Han dödade inte Pettigrew, han förstörde honom.
Ett finger var det enda som var kvar.
Sirius Black kanske inte förrådde Potters men det-
-är på grund av honom att de är döda. -Han vill slutföra sina handlingar.
Det är inte det värsta.
-Vad kan vara värre? -Sirius Black var och är än idag...
...Harry Potters gudfader!
Kolla, Ron!
-Ursäkta mig. -God Jul.
Vad hände, Harry?
Han var deras vän...
...men förrådde dem.
Han var deras vän!
Jag hoppas att han hittar mig. För när han gör det, ska jag vara redo!
När han gör det, kommer jag att döda honom!
Där är du ju.
Är du säker, Harry? Det här är högt avancerad magi, långt över standarnivån.
Jag är säker.
Allt är i ordning.
Besvärjelsen jag ska lära dig kallas för Patronus. Har du hört om den?
Patronus är en positiv kraft. En trollkarl som frammanar en beskyddas-
-med en sorts sköld, som dementoren hellre går på än personen.
Men för att den ska funka, måste du tänka på ett minne.
Inte vilket som helst, utan ett lyckligt minne. Kan du göra det?
Stäng ögonen.
Koncentrera dig.
Sök i ditt förflutna. Har du ett minne?
Låt det fulla upp dig.
Lev dig in i det.
{Y:i}Säg sen besvärjelseformeln: Expecto Patronum.
{Y:i}-Expecto Patronum. -Mycket bra.
Ska vi? Ha staven redo.
{Y:i}Expecto Patronum!
Expecto... Expecto...
Expect...
Kom igen. Sätt dig upp och ta djupa andetag.
Det är okej. Jag trodde inte att du skulle klara det första gången.
Det hade varit förvånande. Ät den här, du kommer att må bättre.
-Det var en otäck dementor. -Det var det inte. Det var en boggart.
En riktig skulle ha varit mycket värre.
Av ren nyfikenhet, vad tänkte du på?
-Vilket minne tänkte du på? -Första gången jag flög på en kvast.
Det är inte bra nog, inte ens sådär.
Det finns ett annat med. Men det är inte ett lyckligt.
Jo, det är det. Jag har aldrig känt mig så lycklig-
-men det är invecklat. -Är det starkt?
Då ger vi det en chans till. Känner du dig redo?
Vi gör det bara.
{Y:i}Expecto Patronum!
Mycket bra, Harry!
-Jag tror att det räcker för mig. -Ja, sätt dig ner här.
Ät det här, det hjälper. Bara så du vet, Harry-
-tror jag att du gett din far en match. Det betyder något.
Jag tänkte på honom...och mamma.
Jag såg deras ansikte.
De pratade med mig, bara pratade.
Det var det minnet jag valde.
Jag vet inte ens om det är äkta. Men det är det bästa jag har.
-Underbar dag. -Om man inte hade blivit dödad!
Dödad? Vad pratar du om?
-Ronald har tappat bort sin råtta. -Jag har inte tappat bort något!
Harry, du har sett hur den där blodtörstiga saken ligger och lurar-
-och nu är Scabbers borta.
Du kanske borde ta bättre hand om den!
-Din katt dödade honom! -Det gjorde han inte.
Hur gick det, Hagrid? Förhöret?
Först berättade kommittémedlemmarna varför vi var där.
Jag gick upp och gjorde mitt. Berättade att Vingfåle var en snäll hippogriff.
Sen gick Lucius Malfoy upp. Ni kan föreställa er. Han sa att Vingfåle-
-var ett dödligt och farligt djur som skulle döda alla.
Sen?
Sen föreslog han det värsta.
-De tänker inte sparka dig! -Nej, jag blir inte sparkad.
Vingfåle har blivit dömd till döden!
Spindlar! Här är spindlar. Spindlarna vill att jag ska steppa.
-Jag vill inte steppa! -Säg det till spindlarna.
{Y:i}-Peter Pettigrew? -Förföljde alltid Black.
{Y:i}Black var rå. Han dödade inte Pettigrew, han förstörde honom.
-Släck ljuset! -Ursäkta.
-Se upp. -Vi försöker sova här!
Färdig med fuffens.
Varför vandrar du omkring i korridorerna på nattetid?
-Jag gick i sömnen. -Du är så lik din far.
Han var omåttligt arrogant, svassade omkring i slottet.
Min far svassade inte, inte jag heller.
Om du inte ursäktar, skulle jag uppskatta om du sänkte din stav.
Töm dina fickor.
Töm dina fickor!
Vad är det här?
-Bara ett pergament. -Är det? Öppna det.
Avslöja din hemlighet.
Läs.
"Måntand, Slingersvans, Tramptass och Tagghorn-
-framför sina hälsningar till professor Snape och..."
Fortsätt.
"Och tycker att han inte ska lägga sin näsa i blött i andras saker."
-Din oförskämda lilla... -Professorn!
Ute och vandrar i månskenet?
-Harry, mår du bra? -Det återstår att se.
Jag har nu omhändertagit ett rätt mystiskt fynd.
Ta en titt, Lupin. Det ska vara ditt expertområde.
-Den är full av svart magi. -Jag tror nog inte det, Severus.
Det ser ut som ett pergament som är till för att kränka den som-
-försöker läsa den. Jag tror att det är en produkt från Zonko.
Men jag ska undersöka den och se vilka hemligheter den innehåller.
Det är ju mitt expertområde.
Kan du följa med mig, Harry? - God natt, professorn.
Är du döv? Släck ljuset!
Kom in.
Jag vet inte hur den här kartan har hamnat i dina händer-
-men jag är ytterst förvånad att du inte lämnade in den.
Föll det aldrig dig in, att det här är en väg till dig för Sirius Black?
-Inte? -Nej, sir.
Din far följde inte heller reglerna men han och din mor-
-gav sitt liv för att rädda ditt.
Genom att vandra runt i slottet oskyddad med en mördare lös-
-är ett dåligt sätt att återgälda dem.
Jag kommer inte att skydda dig igen. Förstår du?
Jag vill att du återvänder till studenthemmet och stannar där.
Ta inga genvägar, för om du gör det kommer jag att se.
Bara så du vet, jag tror inte att den kartan alltid funkar.
Innan visade den någon i slottet - någon som redan är död.
-Vem kan det vara? -Peter Pettigrew.
Det är inte möjligt.
Det är vad jag såg.
God natt.
Öppna era sinnen. Ni måste se bortom.
Det inre ögat påverkar konsten att spå i en kristallkula.
Det är då du kan se.
Vad har vi här?
Kan jag få prova?
Grymmen, kanske.
När du satte din fot i det här klassrummet kände jag på mig att du-
-inte hade den rätta andan för spådomskonst. Det sitter här.
Du kanske är ung i åren, men du har ett hjärta som en gammal dam.
Din själ är lika torr som sidorna i en bok som du håller fast vid.
Sa jag något?
Hermonie har blivit rubbad. Hon har alltid varit det-
-men nu visar hon det öppet så att alla kan se det.
-Vi måste lämna tillbaka den här. -Jag går inte tillbaka.
-Professor Trelawney... -Han kommer att återvända i kväll.
I kväll, kommer en mördare som förrådde sina vänner att komma tillbaka.
Oskyldigt blod kommer att spillas och tjänaren och mästaren kommer förenas.
Du får ursäkta. Sa du något?
Nej. Ingenting.
Jag kan inte fatta att de ska döda Vingfåle. Det är fruktansvärt.
-Det blev precis värre. -Min far sa att jag kunde spara huvudet.
Jag kommer att ge det till Gryffindor.
Det här kommer att bli underhållande.
-Ska ni se showen? -Din avskyvärda, elaka kackerlacka!
Nej, Hermonie!
Han är inte värd det.
Är du okej, Malfoy?
-Vi sticker. -Inte ett ord, förstått?
-Det kändes bra. -Inte bra, underbart.
Kolla på honom. Älskar lukten från träden.
Varför släpper vi inte honom?
De hade fattat att det var jag, och då hade Dumbledore hamnat i problem.
Han kommer hit, Dumbledore. Han sa att han ville vara här när...
När det händer. Han är en underbar man.
En underbar man.
-Vi tänker också vara här. -Tror du att jag vill att ni ska se det?
Drick ert te och sen ger er av. - Innan du gör det, Ron...
Scabbers! Du lever!
-Håll ett öga på ditt husdjur. -Jag tror du är skyldig någon en ursäkt.
Nästa gång jag ser Krumben, ska jag berätta det för honom.
-Jag menade mig! -Vad var det?
Herregud.
Ministern, hitåt.
Det är nästan mörkt. Ni ska inte vara här.
Om någon ser er här vid den här tiden, är ni i trubbel.
Speciellt du, Harry - Kommer strax!
Snabba!
-Det kommer att gå bra. -Gå, gå!
-Ser ni att det är en växt där borta... -På backen.
Stig på, ministern. Ta en kopp te.
Nej, Hagrid.
Jag vill ha en kopp te.
Jag tycker att vi ska gå över till det?
Okej. Det är en order från Kommittén för bortskaffandet av farliga djur-
-att hippogriffen Vingfåle, den åtalade ska bli avrättad vid solnedgången.
-Det kommer att ordna sig. -Avrättningen ska uträttas...
-Vad är det? -Jag tror att jag såg...
-Skit samma. -Vi sticker!
Vingfåle menade inget illa.
Nej.
Scabbers bet mig.
-Ron! -Kom tillbaka, Scabbers.
Vänta.
-Du bet mig! -Vet du vilket träd det är, Harry?
Inte bra. - Spring, Ron!
Harry, Hermione, spring!
Det är Grymmen!
-Harry! -Vänta, Ron!
Hjälp.
Kom hit.
Ducka.
-Förlåt mig. -Det är lugnt.
-Vart tror du att den här leder? -Jag har en föraning.
Jag hoppas att jag har fel.
Vi är i den Spökande stugan, inte sant?
-Ron, är du okej? -Var är hunden?
Det är en fälla, han där är hunden. Han är en animagus.
Om du vill döda Harry, måste du döda oss också!
-Bara en ska dö i kväll. -I så fall är det du.
Tänker du döda mig, Harry?
{Y:i}Expelliarmus!
Du ser lite ovårdad ut, Sirius.
Äntligen visar utsidan galenskapen som finns på insidan.
Du vet väl allt om galenskapen på insidan?
Jag hittade honom. Vi dödar honom.
Jag litade på dig. Men hela tiden, har du varit hans vän.
Han är en varulv, det är därför han har missat lektionerna.
-Hur länge har du vetat det? -Sedan Snape gav oss uppsatsen.
Du är den smartaste häxan i din ålder jag nånsin mött.
-Vi dödar honom! -Vänta.
Tolv år har jag väntat - på Azkaban.
Okej, då. Döda honom.
Men bara vänta lite till. Harry måste veta varför.
Jag vet varför. Du förrådde mina föräldrar.
-Du är anledningen till att de är döda! -Nej, det var inte honom.
Någon som jag trodde var död tills nu var den som förrådde dina föräldrar.
-Vem var det, då? -Peter Pettigrew!
Han är i det här rummet! Just nu!
Kom hit, Peter!
Kom ut och lek.
Hämnden är ljuv. Jag hoppades att jag skulle vara den som fångade dig.
Jag berättade för Dumbledore att du hjälpte en vän in i slottet.
Du tänker så det knakar, men du kommer fram till fel slutsats.
Om du ursäktar, Remus, jag har saker-
-att utföra. -Ge mig en anledning. Snälla!
-Var inte en idiot. -Han kan inte hjälpa det.
Ni två grälar som ett gammalt, gift par.
-Spring och lek med ditt kemiset! -Jag kan göra det, bara så du vet.
Men varför inte ge dementorerna det? De vill så gärna se dig.
Anar jag lite rädsla? Ja.
En dementors kyss. Man kan bara föreställa sig hur det känns.
Det sägs att den är nästan outhärdlig att se, men jag ska göra mitt bästa.
Snälla, Severus.
Efter dig.
{Y:i}Expelliarmus!
-Vad gjorde du, Harry? -Du attackerade en lärare!
-Berätta om Peter. -Han gick i skolan med oss.
-Nej, han är död. Han dödade honom. -Nej, det gjorde han inte. Jag trodde-
-det med tills du nämnde att Pettigrew var med på kartan!
Kartan ljuger aldrig. Pettigrew är i livet och han är där!
-Jag?! Han är störd! -Inte du, din råtta!
-Scabbers har varit i vår familj i... -...tolv år? Långt liv för en råtta.
-Han saknar en tå, visst? -Allt det kunde hitta var hans...
...finger. Den mesen skar av det så att alla skulle tro att han var död.
-Sen förvandlade han sig till en råtta. -Visa det.
-Ge honom råttan, Ron. -Vad ska du göra mot honom?
Lämna honom i fred! Släpp honom! Vad gör du?
Remus?
Sirius. Mina gamla vänner.
Kolla på dig, Harry. Du är så lik din far.
-James och jag var bästa vänner... -Hur vågar du prata med Harry!
Hur vågar du tala om James inför honom.
-Du sålde James och Lily till Voldemort! -Det var inte meningen.
Du har ingen aning vilka vapen han har. Fråga dig själv. Vad skulle du ha gjort?
-Vad skulle du ha gjort? -Hellre dött, än förrått mina vänner!
James skulle inte vilja ha mig dödad.
Din far hade skonat mig. Han hade visat barmhärtighet.
Du skulle insett att om Voldemort inte dödade dig, hade vi tillsammans!
-Den här mannen, Harry... -Jag vet vad han är.
Men vi tar honom till slottet.
-Välsigna dig. -Bort!
Vi ska ta dig till slottet. Sen kan dementorerna få dig.
Ledsen för att jag bet dig. Jag kan förstå att det gör lite ont.
Ett bett? Du bet nästan av mitt ben.
Jag siktade på råttan.
Annars har jag ett väldigt bra temperament som en hund.
Flera gånger föreslog James att jag skulle göra bytet permanent.
Svansen hade jag kunnat levt med, men skinnet, det går inte.
-Det är bäst att du går. -Nej, oroa er inte. Det är lugnt.
Gå du, jag stannar.
-Mår du bra? -Jag mår bra. Gå iväg.
-Det ser smärtsamt ut. -De kanske kommer att amputera det.
-Pomfrey fixar det på ett ögonblick. -Det är för sent. Det måste amputeras.
Det är fint, eller hur?
Jag glömmer aldrig första gången jag gick igenom dörrarna.
Det hade varit roligt att göra det som en fri man igen.
Det var en ädel sak du gjorde där borta.
Han förtjänade inte det.
Jag trodde inte att min far skulle vilja att hans vänner skulle vara mördare.
Om han är död, dör sanningen med honom. Levande, är du fri.
Förvandla mig till en flobbermask. Allt utom dementorerna!
Har jag inte varit ett bra husdjur? Låt dem inte ge mig till dementorerna.
-Underbara flicka, du kommer såklart... -Rör inte henne!
Jag vet inte om du vet, Harry-
-men när du föddes, utsåg James och Lily mig till din gudfar.
Jag vet.
Jag förstår om du väljer att bo kvar hos din moster och morbror-
-men om du vill ha ett annat hem.
Bo hos dig?
Det är bara en idé. Jag kan förstå om du inte vill.
Min gamla vän. Har du tagit ditt elixir i kväll?
Du vet vem du verkligen är, Remus! Det är här du lever!
Det är bara kött!
{Y:i}Expelliarmus!
Spring!
Hermione. Dålig idé.
Fin hund. Fin hund!
Där är du ju, Potter.
Kom hit igen.
Nej, Sirius!
{Y:i}Expecto Patronum!
Harry?
Jag såg min far. Han förde bort dementorerna.
-Jag såg honom på andra sidan sjön. -De har fångat Sirius.
De kommer att utföra kyssen.
-Kommer de att döda honom? -Nej, det är värre än så, mycket värre.
De kommer att suga ut hans själ.
Stoppa dem.
-Ni har fångat fel man. -Det är sant, Sirius är oskyldig.
-Scabbers? -Det är min råtta, sir.
Han är inte riktigt en råtta. Han var en råtta. Han var min bror Percys.
-Men sen gav de honom en... -Poängen är att vi vet sanningen.
Tro på oss.
Kommer ordet från tre 13-åriga trollkarlar att övertyga andra?
Ett barns röst, vare sig den är ärlig och sann är den meningslös till dem-
-som glömt bort att lyssna.
Mystisk sak, tiden.
Mäktig och när den ändras, farlig.
Sirius Black är i cellen högst upp i de Mörka Tornet.
Du vet reglerna, miss Granger. Ni får inte bli sedda.
Och det är bäst att ni är tillbaka innan det sista slaget.
Om inte, är konsekvenserna för hemska att tala om.
Om ni lyckas i kväll kommer mer än ett oskyldigt liv att räddas.
Tre vändingar borde klara av saken.
Förresten.
När jag tvekar, är det bra att börja i mina egna fotspår.
Lycka till.
Vad i hela friden var det?
Ron, du kan inte kan gå...
Vad hände precis? Var är, Ron?
-Var var vi vid 7.30? -Jag vet inte, vi gick till Hagrid?
Kom. Vi får inte bli sedda.
Hermione, vänta.
Hermione, kan du berätta vad vi gör här?
Din avskyvärda, elaka lilla kackerlacka!
-Det är vi ju. -Han är inte värd det.
Det här är inte normalt.
Det är en tid-vändare, Harry. Jag fick den av McGonagall första skoldagen.
Det är så här jag har kunnat komma till alla mina lektioner.
-Du menar att vi rest tillbaka i tiden? -Dumbledore ville att vi skulle hit.
Något hände nu som han vill att vi ska ändra.
-Fint slag. -Tack.
Malfoy kommer.
-Spring. -Inte ett ord, förstått?
Jag ska ta den, smutsiga mugglarblodet.
-Det kändes bra. -Inte bra, underbart.
Kom igen, vi ska vara hos Hagrid.
-Vingfåle lever fortfarande. -Det är klart.
Kommer du ihåg vad Dumbledore sa? Om vi lyckades kunde vi rädda mer än ett liv.
Nu kommer de. Jag måste snabba mig.
Fudge måste se Vingfåle innan. Annars tror de att Hagrid släppte honom.
Scabbers, du lever!
-Ta bättre hand om ditt husdjur. -Det där är Pettigrew.
Han förrådde mina föräldrar. Jag kan inte bara sitta här.
Harry, du är i Hagrids skjul nu. Om du springer in tror de att du blivit galen.
Otäcka saker händer de trollkarlar som fifflar med tiden.
Fudge är på väg.
Och vi går inte?
Varför går vi inte?
Är du knäpp?
-Det gjorde ont. -Ursäkta.
Vi kommer ut genom bakdörren.
Ser verkligen mitt hår ut så bakifrån?
Vad?
Jag tror att jag såg...
Vi sticker.
Okej, gå dit, Harry!
I väg med dig.
Jag tror att jag ska skriva på med.
Ja, okej. Kanske det är...
Vingfåle, kom med oss. Kom igen.
Fortsätt försök. Kom igen, snabbt.
Okej, Vingfåle? Snabba dig.
-Bara ditt namn. -Det är ett sånt långt namn...
Snabba på, Vingfåle.
Kom och ta den saftiga vesslan.
-Kom hit. Den är här. -Här, ministern. Följ med mig.
Var?
-Bakom klipporna. -Vad ska jag se?
Professor Dippet planterade den växten när han var rektor.
-Ja, såklart. -Och alla jordgubbar.
-Kom igen, Vingfåle. -Jag ser inga jordgubbar.
Den här vägen.
Låt oss få det överstökat.
Men var är den?
Jag såg odjuret precis.
-Precis. -Vad konstigt.
Dumbledore, någon måste ha släppt honom fri.
Jag tror inte ministern tror att du hade något med det här att göra.
Hur kunde du ha gjort det? Du har varit med oss hela tiden.
-Vi måste söka igenom området. -Undersök himlen om du vill.
Medan skulle jag vilja ha en kopp te eller ett glas konjak.
Bödeln, dina tjänster behövs inte mer.
Du får inga små glas i det här huset, professorn.
-Kom igen. -Den här vägen.
Den här vägen.
-Vi räddar Sirius. -Hur då?
Ingen aning.
{Y:i}-Kolla, det är Lupin. -Immobulus!
Snape kommer också.
Nu väntar vi.
-Någon har i alla fall roligt. -Ja.
Hermione?
Innan, nere vid sjön, när jag var med Sirius, såg jag någon.
Den personen gjorde så dementorerna försvann.
Genom en Patronus. Jag hörde att Snape berättade för Dumbledore.
Enbart en mäktig trollkarl kan frammanna den.
Det var min far. Min far frammanade en Patronus.
-Men din far är... -Död, jag vet.
Jag berättar bara vad jag såg.
Nu kommer vi.
Ser du att Black pratar med mig? Han frågar om jag vill bo hos honom.
När vi befriar honom, behöver jag aldrig åka tillbaka till Dursleys.
Det blir bara han och jag.
Vi kan bo i ett land, där man kan se himlen.
Han kommer att gilla det efter alla år på Azkaban.
Spring!
-Vad gör du? -Räddar ditt liv.
Tack.
-Perfekt. Nu kommer han hitåt. -Jo, jag tänkte inte på det.
Det var läskigt.
Stackars professor Lupin som har en sån tuff kväll.
Sirius. Kom igen!
-Det här är fruktansvärt. -Oroa dig inte. Min pappa kommer.
Han kommer att frammanna en Patronus.
Strax.
Exakt där. Du kommer att se.
Lyssna, Harry. Ingen kommer.
Oroa dig inte, han kommer.
Ni håller på att dö...
...båda två.
{Y:i}Expecto Patronum!
Du hade rätt, Hermione. Det var inte min pappa jag såg innan. Det var jag själv.
Jag såg mig själv frammana en Patronus.
Jag visste att jag kunde göra den nu för att jag redan hade gjort det.
-Låter det begripligt? -Nej, men jag gillar inte att flyga...!
{Y:i}Bombarda!
Jag kommer alltid känna tacksamhet...
...till er båda.
-Jag vill åka med dig. -Någon dag, förhoppningsvis.
I en tid, kommer mitt liv att vara ganska oberäkneligt.
-Du hör hemma här. -Men du är oskyldig.
Och du vet det.
Tills nu, får det räcka.
Du är nog trött att höra det här, men du är din pappa upp i dagen.
Förutom dina ögon.
-Du har... -Min mammas ögon.
Det är tråkigt att jag var så mycket med dina föräldrar, men lite med dig.
Men kom ihåg det här:
De som älskar oss, lämnar aldrig riktigt oss.
Och du kan alltid finna dem...
...här inne.
Du är verkligen den smartaste häxan i din ålder.
Vi måste gå.
Han är fri. Vi gjorde det.
Gjorde vad? God natt.
Hur kom ni dit? Jag pratade med er där, och nu är ni där.
-Vad pratar han om, Harry? -Jag vet inte.
Hur kan någon vara på två ställen samtidigt?
Hej, Harry.
Jag såg dig komma.
Jag har sett värre ut, tro mig.
-Du har fått sparken. -Nej, jag sa upp mig.
Sa upp dig? Varför det?
Det var någon som av misstag berättade vad jag var.
I morgon, börjar ugglorna flyga in och föräldrarna vill inte se-
-att någon som jag undervisar deras barn.
Han har redan riskerat tillräckligt.
Människor som jag..
Låt oss säga att jag numera är van vid det.
-Varför ser du så eländig ut, Harry? -Inget av det gjorde skillnad.
-Pettigrew rymde. -Gjorde ingen skillnad?
Det gjorde oerhört mycket skillnad. Du avslöjade sanningen. Du räddade en-
-oskyldig man från en fruktansvärd död. Det gjorde oerhört mycket skillnad.
Om jag är stolt över något, är det hur mycket du har lärt dig det här året.
Jag är inte din lärare längre-
-så jag behöver inte känna mig skyldig om att jag ger dig den här kartan.
Nu säger jag adjö, Harry. Jag är säker att vi möts igen.
Tills dess: Färdig med fuffens.
Akta er! Om ni inte uppför er tar jag upp den.
-Var fick du den ifrån? -Kan jag få prova den efter dig?
-Vad pratar du om? -Var tyst.
Låt honom komma fram. Det var inte meningen att öppna den.
De tvingade mig att göra det.
-Det är en Åskvigg. -Det är den snabbaste kvasten i världen.
-Vem skickade den? -Det här följde med.
-Kom igen, Harry! -Hur snabb är den, Harry?
Lumos.
Jag svär högtidligt att jag har något rackartyg i kikaren.
Färdig med fuffens.