Lumos maksima.
Spēcīgas burvestības.
HARIJS POTERS UN AZKABANAS GŪSTEKNIS
Harij! Harij!
Harij! Atver durvis!
Mārdž, cik patīkami...
Tēvoci Vērnon, parakstieties.
Kas tas ir?
Nekas. Skolai.
Vēlāk, ja tu labi uzvedīsies.
Ja viņa darīs tāpat.
- Tu vēl esi te? - Jā.
Nesaki "jā" tik nepateicīgā balsī.
Brālis ir sasodīti labsirdīgs.
Es viņu sūtītu tieši uz bērnunamu.
Tas ir mans Dūdulītis? Krustdēliņš?
Dod man buču!
Uznes augšā Mārdžas čemodānu!
Labi.
Apēd to mammītes vietā, Uzšķērdējiņ.
- Varu tevi iekārdināt, Mārdža? - Mazliet.
Lielisks našķis, Petūnij.
Vēl mazlietiņ.
Ja mājās ducis suņu, nav laika gatavot.
Ielej vēl. Malacis.
Vai gribi pagaršot brendiju?
Uzšķērdējam kādu lāsīti brendija?
Ko tu smīni?
Uz kurieni tu viņu aizsūtīji?
Uz Svētā Bruta iestādījumu. Neglābjamiem.
Vai tai skolā kārtīgi sadod?
Jā.
Man tiek katru mīļu brīdi.
Lieliski. Muļķības,
ka resgaļus nedrīkst iepērt.
Tu neesi vainīgs, ka puika ir tāds.
Sliktas asinis liek sevi manīt.
Kas bija viņa tēvs, Petūnij?
Nekas. Viņš bija bezdarbnieks.
- Un laikam arī dzērājs? - Tie ir meli.
- Ko tu teici? - Tētis nebija dzērājs!
Neuztraucies, Petūnij. Man ir stingrs tvēriens.
Tev laiks iet gulēt.
Mierīgi, Vērnon. Noslauki.
Tēvam ar to nav nekāda sakara.
Pie vainas ir māte. Ar suņiem ir tāpat.
Sliktai kucei vienmēr ir slikti kucēni.
Apklusti! Apklusti!
Labi.
Es tev teikšu...
Vērnon!
Vērnon! Dari kaut ko!
Stāj!
Es tevi turu, Mārdža!
Turies! Turies!
- Nelaid vaļā! - Piedod.
Vērnon!
Ak kungs!
Mārdž!
Lūdzu!
Mārdž!
Laidies zemē!
Dabū viņu atpakaļ!
- Un saved kārtībā! - Nē! Viņa bija to pelnījusi!
Ārpus skolas nedrīkst burt.
- Gribi izaicināt? - Tevi neņems atpakaļ.
Tev nav, kur iet.
Man vienalga. Ka tik tālāk prom.
"Knakts autobuss"
noklīdušām raganām un burvjiem!
Mani sauc Stens Šanpaiks, šovakar būšu jūsu konduktors.
Kāpēc tu sēdi?
- Es nokritu. - Kāpēc tu nokriti?
- Netīšām. - Kāp iekšā.
Nav ko tērēt laiku.
- Uz ko tu skaties? - Ne uz ko.
Ejam!
Es paņemšu. Kāp iekšā.
Aiziet. Ātrāk, ātrāk.
- Braucam, Ērnij. - Jā, braucam, Ērnij!
Būs pamatīga kratīšanās!
- Kā tu teici - kā tevi sauc? - Es neteicu.
- Kur tev jātiek? - Uz "Cauro katlu". Tas ir Londonā.
Dzirdēji? Uz "Cauro katlu" Londonā.
Ēd zirņu zupu,
kamēr tā nav apēdusi tevi.
Vai vientieši mūs neredz?
Vientieši? Viņi neko neredz.
Ja tu pabakstīsi ar dakšu, viņi sajutīs.
Priekšā večiņa!
Desmit, deviņi, astoņi,
septiņi, seši, pieci,
četri, trīs, trīsarpus,
divi, viens un trīs ceturtdaļas...
Kas tas ir?
Tas cilvēks.
Kas tas ir?
Tas ir...
Sīriuss Bleks, lūk, kas.
Nevar būt, ka neesi par viņu dzirdējis.
Viņš ir slepkava.
Tāpēc nokļuva Azkabanā.
- Kā viņš izbēdzis? - Tāds ir jautājums.
Viņam pirmajam tas izdevies!
Viņš bija ļoti tuvs
Pats-Zini-Kam.
Gan jau esi par viņu dzirdējis.
Jā.
Esmu par viņu dzirdējis.
Ērnij, priekšā ir divi autobusi.
Tie tuvojas, Ērnij.
Tūdaļ uzbrauks mums virsū!
Uzmaniet galvu.
Klau, puikas. Puikas!
Kāpēc jums tik garas sejas?
Esam gandrīz klāt. Gandrīz.
- "Caurais katls." - Nākamā pietura Diagonaleja.
Beidzot, Potera kungs.
- Brauc, Ērnij! - Jā, brauc!
11. istaba.
Hedviga!
Gudrs putniņš, Potera kungs.
Atlidoja piecas minūtes pirms jums.
Būdams burvestību ministrs, daru zināmu:
jūsu tēvoča māsa pamanīta
pie Šefīldas riņķojam virs krāsns skursteņa.
Tika izsaukti speciālisti no Nejaušas maģijas novēršanas nodaļas.
Viņai nolaida gaisu, un notikušais tika izdzēsts no atmiņas.
Viņa to neatcerēsies.
Viss cauri,
nekā briesmīga.
Zirņu zupu?
Nē, paldies.
- Ministr? - Jā?
Es nesaprotu.
Es pārkāpu Dekrētu par nepilngadīgajiem.
Ministrija neliek bērnus Azkabanā
par tantes uzpūšanu.
Bet tā aizbēgt, ņemot vērā visus apstākļus,
bija ļoti bezatbildīgi.
- Visus apstākļus? - Slepkava atrodas brīvībā.
Vai jūs domājat Sīriusu Bleku?
Kāds viņam sakars ar mani?
Nekāds. Tu esi drošībā! Un tas ir galvenais.
Rīt jau dosies uz Cūkkārpu.
Te ir tavas jaunās grāmatas.
Liku tās atnest. Toms parādīs tavu istabu.
Hedvig.
Starp citu, kamēr tu esi te, nevajag...
klaiņot vienam pašam.
Vai tu to autobusu kustināsi?
Briesmonīgo briesmoņu grāmata
Istabene.
Atnākšu vēlāk.
Es brīdinu tevi, Hermione!
Lai turas pa gabalu no Kašķa!
Tas ir kaķis! Ko tu sagaidi?
-Tāda tam daba. - Kaķis? Vai to viņi tev teica?
Tas izskatās pēc spalvainas cūkas!
Tev pašam ir veca zābaku suka.
Ignorē mazo, nejauko puišeli, Blēžkāji.
- Kā ir Ēģiptē? - Lieliski! Papilnam vecu lietu:
mūmijas, kapenes.
- Ēģiptieši pielūdza kaķus. - Un mēslu vaboles arī.
- Atkal lielies? - Nevienam nelielījos.
Ne dzīvai dvēselei, izņemot Tomu.
- Dienas istabeni. - Nakts istabeni.
- Pavāru. - Sanitārtehniķi.
- Un burvi no Beļģijas. - Vīzlija kundze.
Priecājos, dārgais.
Vai tev viss ir?
- Grāmatas? - Viss ir augšā.
- Un drēbes? - Viss.
Lieliski.
- Harij Poter. - Vīzlija kungs.
- Vai varam aprunāties? - Jā, protams.
- Hermione. - Labrīt, Vīzlija kungs.
- Gaidi jauno mācību gadu? - Jā. Tas būs varens.
Daži ministrijā neatzītu par pareizu,
ka tev to stāstu.
Bet tev jāzina fakti.
Tev draud briesmas.
Nopietnas briesmas.
Vai tam kāds sakars ar Sīriusu Bleku?
Ko tu zini par Sīriusu Bleku?
- Ka viņš izbēdzis no Azkabanas. - Vai zini, kāpēc?
Pirms 13 gadiem, kad tu uzveici...
- Voldemortu. - Nesaki to skaļi.
Atvainojiet.
Kad tu uzveici Pats-Zini-Ko,
Bleks visu zaudēja.
Tomēr aizvien ir viņa uzticamais kalps.
Viņš uzskata,
ka tikai tu esi traucēklis,
kas liedz Pats-Zini-Kam atgūt spēkus.
Un tāpēc viņš
izbēga no Azkabanas.
Lai atrastu tevi.
Un mani nogalinātu.
Zvēri: lai ko tu dzirdētu,
nedodies meklēt Bleku.
Kāpēc meklēt to, kurš grib mani nobeigt?
Ātri. Ātri.
Ron!
Dieva dēļ!
Nepazaudē viņu!
Negribēju viņu uzpūst.
- Nesavaldījos. - Satriecoši.
Kas tur smieklīgs? Labi, ka tevi neizslēdza.
Labi, ka mani nearestēja.
Un tomēr satriecoši.
Ejam. Visur jau aizņemts.
Kas tas ir?
- Profesors R. D.Vilksons. - Tu visu zini.
Kā viņa visu zina?
Vārds rakstīts uz čemodāna.
- Domā, viņš patiesi guļ? - Tā izskatās. Un tad?
Man kaut kas jāpastāsta.
Tiksim skaidrībā. Vai Bleks
- tevis dēļ izbēdzis? - Jā.
Viņu taču notvers.
- Visi viņu meklē. - Jā.
Nevienam vēl nebija izdevies aizbēgt,
- un viņš ir slepkava un neprātis. - Paldies, Ron.
Kāpēc mēs apstājāmies?
Neesam vēl galā.
Kas notiek?
Nezinu. Varbūt kaut kas saplīsis.
Tu man uzkāpi uz kājas.
Tur kaut kas kustas.
Kāds kāpj vilcienā!
Sasodīts! Kas noticis?!
Harij!
Harij, kā tu jūties?
Paldies.
Apēd. Tas palīdzēs.
Droši. Tā ir šokolāde.
Kas tas bija?
Atprātotājs. Azkabanas sargs.
Meklēja vilcienā Sīriusu Bleku.
Man šis tas jāpasaka mašīnistam.
Apēd. Kļūs labāk.
Kas ar mani notika?
Tu sastingi.
Domājām, ka tev ir lēkme.
Vai jūs...
arī...
- zaudējāt samaņu? - Nē.
Bet sajūta bija drausmīga.
It kā dzīvē vairs nebūtu prieka.
Kāds kliedza.
Sieviete.
Neviens nekliedza, Harij.
Laipni lūdzu Cūkkārpā.
Gribu pateikt pāris vārdu,
kamēr neesam paguruši no dzīrēm.
Sveicu profesoru Vilksonu,
kurš laipni piekritis mācīt
aizsardzību pret tumšām zintīm.
Vēlu veiksmi, profesor.
Tāpēc viņš zināja, ko tev iedot.
Poter! Vai tu no tiesas noģībi?
- No tiesas? - Atšujies, Malfoj!
- Kā viņš zina? - Nepievērs uzmanību.
Maģisko būtņu kopšanas speciālists
aizgājis pensijā,
kamēr locekļi veseli.
Ar prieku paziņoju,
ka viņa pienākumus pildīs
pats Rubeuss Hagrids!
Un satraucošāka vēsts -
pēc Maģijas ministrijas lūguma
uz Cūkkārpu atsūtīti daži sargi no Azkabanas,
kamēr netiks notverts Sīriuss Bleks.
Viņi stāvēs pie visām skolas izejām.
Man apgalvoja,
ka viņu klātbūtnē mūsu ikdienas dzīve nemainīsies,
tomēr es jūs brīdinu.
Atprātotāji ir ļaunas būtnes. Viņi neatšķir vajājamo
no tā, kas pagadās viņiem ceļā.
Tāpēc brīdinu visus:
nedodiet ieganstu jums darīt pāri.
Nav jēgas viņiem lūgt piedošanu.
Bet ir zināms, ka arī tumšākajos laikos
atspīd pa laimes stariņam,
tikai nedrīkst krist izmisumā.
Lielā laime.
Viņa nelaiž mani iekšā.
- Lielā laime. - Nē! Pagaidi.
Paskaties.
- Satriecoši! Tikai ar balsi. - Lielā laime.
- Nu labi. Ejiet iekšā. - Paldies.
Neticami, ka viņa vēl aizvien to dara.
Neprot pat dziedāt.
Zaļš. Pērtiķis.
Kas tas ir? Tu to sauc par pērtiķi?
Vairs viņam nedodiet.
Nevil, notēlo ziloni.
Ron, ķer.
Viņš uzvarējis.
Nevajag!
Paskatieties uz viņu!
Priecājos visus redzēt, bērni.
Pie manis jūs apgūsiet cildeno pareģošanas mākslu.
Sapratīsiet, vai esat gaišreģi.
Labdien. Es esmu profesore Trilonija.
Mācīsimies pārcelties nākotnē.
Šai semestrī mācīsimies lasīšanu tējas biezumos.
Paņemiet sava pretīsēdētāja tasīti.
Ko jūs redzat?
Patiesība ir dziļi apslēpta, tā jāprot ieraudzīt.
Jums jāprot pieņemt visu.
- Lai skatiens sniegtos tālu. - Kas par niekiem.
Kad tu uzradies?!
Es visu laiku te biju.
Kā jūtas jūsu vecmāmiņa?
Ceru, ka labi.
Neesmu pārliecināta. Dodiet tasīti.
Cik žēl.
Esiet gatavi pieņemt visu.
Jaušu nāves elpu. Vai esat nebūtībā?
Protams.
Aplūkojiet tasīti. Ko jūs redzat?
Harijam ir kaut kāds krusts. Tas nozīmē bēdas un ciešanas.
Tā ir saule un laime.
Tātad tev būs jācieš, bet tu būsi laimīgs.
Iedodiet man tasīti.
Manu dārgo zēn.
Mans dārgais,
tev tur ir Baigais.
Baigais? Kāds baigais?
Pats Baigais, nevis baigais.
Milzīga rēgu suņa izskatā.
Viena no tumšākajām zīmēm.
Tā nozīmē...
nāvi.
Domā, ka Baigais saistīts ar Bleku?
Ron, manuprāt, pareģošana ir izplūdis priekšmets.
Senās rūnas gan ir interesantas.
Senās rūnas? Cik tev priekšmetu?
Daži.
Paga. Tā nevar būt.
Senās rūnas un pareģošana.
Divas stundas vienlaikus.
Nerunā niekus. Vai tā var būt?
Esiet gatavi pieņemt visu! Ar iekšējo aci saskatiet nākotni!
Nāciet tuvāk. Beidziet pļāpāt.
Sagatavoju jums lielisku nodarbību.
Nāciet man līdzi.
Labi. Pietiks pļāpāt.
Atveriet grāmatu 49. lappusē.
Kā lai to izdarām?
Paglāstiet to, un viss.
- Neesi ņerga, Lēniņ. - Viss kārtībā.
- Tās ir jaukas. - Jā. Šausmīgi jaukas!
Asprātīgi! Skola iet postā.
Pateikšu tēvam, ka tas āksts mūs māca!
Apklusti, Malfoj.
Atprātotājs! Atprātotājs!
Tā jāpaglāsta.
Jā.
Vai nav skaists?
Sasveicinieties ar Švītknābi.
Hagrid, kas tas ir?
Ron, tas ir zirgērglis.
Ziniet, ka tie ir ļoti lepni dzīvnieki.
Ātri apvainojas. Viņus nedrīkst pazemot.
Tā var dabūt galu.
Kas grib apsveicināties?
Ļoti labi, Harij.
Drošāk.
Lai viņš izrāda labvēlību.
Pieej klāt. Paklanies.
Tad skaties, vai viņš arī paklanās.
Ja paklanās, pieej un noglāsti.
Ja ne... Par to runāsim vēlāk.
Paklanies viņam.
Pieklājīgi un zemu.
Paej nost, Harij!
Nekusties.
Ļoti labi, Harij. Labi.
Tagad vari pieiet un noglaudīt viņu.
Drošāk. Nebaidies.
Lēnām un mierīgi. Lēnītēm, lēnītēm.
Ne tik strauji.
Lēnāk.
Lēni un mierīgi. Lai pienāk klāt.
Lēni un mierīgi.
Tā...
Jā!
Ļoti labi, Harij!
Vai viņš to pavizinās?
- Domāju, viņš tevi pavizinās. - Ko?!
Sēdies.
Te. Pie spārna pamatnes.
Nerauj ārā spalvas, viņam tas nepatīk.
Ļoti labi, Harij. Malacis, Švītknābi.
Liela muiža.
Labi, labi.
- Kāda bija mana pirmā stunda? - Spoža, profesor.
Tu nemaz neesi bīstams, vai ne? Lielais kropli!
Nē...
Nē!
Švītknābi!
Tu esi muļķis!
- Viņš mani nosita! - Mierīgi! Skramba vien ir.
- Viņš jānogādā slimnīcā. - Esmu skolotājs. Es to izdarīšu.
- Tu to nožēlosi. - Stunda beigusies!
Tavs sasodītais gailis.
Vai ļoti sāp, Drako?
Kā kuru brīdi. Man tomēr paveicās.
Pomfreja madāma teica: varēju zaudēt roku.
- Nepildītu mājasdarbus. - Klausies uz to idiotu!
- Tas nejēga no mušas izpūš ziloni. - Labi, ka Hagridu neatlaida.
Drako tēvs ir nikns. Nu ies vaļā.
- Viņš ir redzēts! - Kas?
Sīriuss Bleks.
Daftaunā? Tas nav tālu no šejienes.
Domājat, viņš ieradīsies Cūkkārpā?
Visur ir atprātotāji - kā gan?
Viņš jau reiz ir izbēdzis. Ja nu viņš atkal tiek viņiem garām?
Jā. Bleks var būt visur. Tikpat labi var ķert dūmus.
Ar kailām rokām...
Interesanti, vai ne?
Vai kāds var uzminēt,
kas ir iekšā?
- Bubulis - tik vien ir. - Ļoti labi, Tomasa kungs.
Kas zina, kāds izskatās bubulis?
- Neviens. - Kā viņa te gadījusies?
Bubuļi ir maiņveiži.
Pārvēršas par to, no kā cilvēkiem bail.
- Tāpēc viņi ir tik... - Tik briesmīgi. Jā.
Par laimi, pret bubuļiem ir vienkāršs buramvārds.
Iemācīsimies to. Bez zižļiem.
Atkārtojiet: ķiķikulus!
- Ķiķikulus! - Ļoti labi.
Skaļāk un skaidrāk.
Ķiķikulus!
- Stulba nodarbība. - Ļoti labi!
Tas bija vieglākais. Ar buramvārdu vien nepietiek.
Visiedarbīgākais līdzeklis ir smiekli.
Jums bubulis jāpadara par apsmieklu.
Es paskaidrošu. Nevil. Panāc šurp.
Nebaidies. Nāc šurp.
Nāc šurp.
No kā tev visvairāk bail?
No profesora Strupa.
- Kā, lūdzu? - No profesora Strupa.
No Strupa? Nuja, visiem no viņa bail.
- Tu, šķiet, dzīvo pie vecmāmiņas. - Negribu, ka bubulis pārvēršas par viņu.
Nē!
Nepārvērtīsies. Iedomājies viņas apģērbu.
Iedomājies tikai apģērbu.
- Viņai ir sarkana somiņa. - Nesaki skaļi.
Mēs to ieraudzīsim. Kad atvēršu skapi,
izdari tā. Atvainojiet.
Iedomājies Strupu viņas drēbēs.
Vai tu spēsi?
- Jā. - Zizlis sagatavots.
Viens, divi, trīs.
Koncentrējies.
Ķiķikulus!
Lieliski, Nevil! Neticami.
Paejiet tālāk. Nostājieties.
Cits aiz cita!
Iztēlojieties, no kā jūs baidāties,
un tad padariet to par apsmieklu.
Nākamais! Ron!
Iedomājies to, no kā tev bail. Nebaidies!
Zizlis sagatavots.
Ķiķikulus!
Jā!
Redzat! Ļoti labi!
Burvīgi! Lieliski. Parvati!
Parādi mums, ko tu redzi.
Neuztraucies.
Ķiķikulus!
Nākamais! Uz priekšu!
Burvīgi!
Šurp!
Ķiķikulus!
Atvainojiet. Šodien pietiks.
Paņemiet grāmatas.
Stunda beigusies. Paldies. Atvainojiet.
Laba daudz nevajag.
Gājiens uz Cūkmiestiņu ir priekšrocība.
Ja jūs slikti uzvedīsieties,
jums netiks dota atļauja.
Bez atļaujas nekāda Cūkmiestiņa.
Tādi ir noteikumi, Poter.
Kam ir atļauja, lai nāk man līdzi.
Ja jūs parakstītu, es varētu iet.
Nevaru. Tikai vecāki un aizbildņi.
Neesmu ne viena, ne otra, neparakstīšu.
Ļoti žēl. Tas ir mans pēdējais vārds.
Ko lai dara. Tiksimies vēlāk.
Profesor, drīkstu ko pavaicāt?
Kāpēc es tev neļāvu cīnīties ar bubuli?
Domāju, ka tu saprati.
Viņš iegūtu Voldemorta veidolu.
Sākumā es iedomājos Voldemortu.
Tad atcerējos vilcienu
- un atprātotāju. - Vienreizēji!
Tātad visvairāk tev bail no bailēm.
Ļoti gudri.
Pirms noģību,
es kaut ko dzirdēju.
Sievietes...
kliedzienu.
Atprātotāji atsauc atmiņā visļaunāko.
Viņu spēks ir mūsu sāpes.
Tā kliedza mamma,
kad viņu nogalināja.
Zini, Harij, es uzreiz tevi pazinu.
Pēc rētas ne, pēc acīm.
Tev ir mammas - Lilijas acis.
Jā.
Jā. Es viņu pazinu.
Viņa palīdzēja man, kad pārējie novērsās.
Viņa bija ne tikai apdāvināta burve,
bet arī neparasti jauka sieviete.
Viņa saskatīja citos skaisto.
Pat tad, un īpaši tad, kad viņi paši to sevī neredzēja.
Taču tavs tēvs Džeimss...
viņš...
viņš arvien pamanījās iekļūt nepatikšanās.
Runā, ka šīs spējas viņš nodevis tev.
Tu viņiem līdzinies vairāk, nekā domā.
Ar laiku sapratīsi, cik ļoti.
"Medusdūres" ir lielisks veikaliņš, bet Zonko "Joku bode" nav pārspējama.
Līdz Bubuļu būdai netikām.
Tur...
Tur ir tik daudz spoku kā nekur. Es zinu.
Kas noticis?
Nevils laikam atkal piemirsis paroli.
Tu esi tur.
Palaidiet, lūdzu. Esmu zēnu vecākais.
Atkāpieties.
Neejiet iekšā, kamēr visu nepārmeklēs.
Resnā kundze izgaisusi!
Tā viņai vajag. Slikti dziedāja.
Tas nav smieklīgi, Ron.
Esiet mierīgi. Esiet mierīgi.
Klusu.
Direktors atnācis.
Jūs dzirdējāt. Paejiet nost!
Filča kungs, sapulciniet spokus.
Lai aplūko visus portretus un atrod Resno kundzi.
Spoki nav vajadzīgi, profesor.
Resnā kundze ir tur.
Uzmanīgi! Lēnāk!
Klausieties! Esmu vecākais.
- Nāciet atpakaļ! - Kusties!
Mīļā kundze, kas jums to nodarījis?
Viņam acis ir kā sātanam. Un dvēsele melna kā viņa vārds.
Direktor, tas, par ko visi runā, ir te.
Kaut kur pilī!
Sīriuss Bleks!
Pārmeklējiet pili, Filča kungs. Pārējie ejiet uz lielo zāli.
Pārbaudīju astronomijas torni, pūču māju. Nekā nav.
- Paldies. - Trešajā stāvā arī nekā nav.
- Labi. - Es pārmeklēju pagrabu.
Bleka nekur nav.
Nedomāju, ka viņš paliks pilī.
Satriecoši, vai ne?
Iekļūt pilī
- pilnīgi nepamanītam. - Apbrīnojami.
Vai jums ir kādi minējumi?
Daudzi. Cits par citu neticamāki.
Atceraties,
pirms mācību gada sākuma izteicu bažas
par profesoru...
Neviens pilī nepalīdzētu Blekam.
Esmu drošs, ka pilī viņa nav.
Un vēlos, lai katrs atgriežas savā vietā.
Kā ar Poteru? Vai viņu brīdināt?
Varbūt. Pagaidām lai guļ.
Sapņos mēs ieslīgstam savā pasaulē.
Lai viņš papeld okeāna dzelmē. Vai palidinās virs mākoņiem.
Atšķiriet 394. lappusi.
Atvainojiet, ser. Kur profesors Vilksons?
Kas tev daļas, Poter?
Pietiks, ja pateikšu, ka pašlaik viņš ir apslimis.
Tagad atšķiriet 394. lappusi.
Vilkači?
Esam tikuši līdz sarkanajām beretēm.
- Līdz nakts zvēriem vēl tālu. - Klusu.
Kad viņa ienāca? Vai tu pamanīji?
Kas var pateikt, kā atšķirt
zvēromagu no vilkača?
Neviens?
- Cik skumji. - Ser!
Zvēromags pārvēršas par zvēru pēc savas gribas.
Vilkacim nav izvēles.
Tas neatmin, kas
bijis pirms pārvēršanās. Viņš var nogalināt labāko draugu.
Atsaucas tikai uz savu brāļu gaudām.
Paldies, Malfoja kungs. Jau otro reizi
runājat bez uzaicinājuma.
Vai nu jūs nespējat valdīties,
vai arī lepojaties ar to, ka esat viszine?
- Viņam taisnība. - Grifindoram atņemu 5 punktus.
Lai mazinātu jūsu nezināšanu, pirmdienas rītā nododiet man
divus ruļļus par vilkačiem, sīki aprakstot,
- kā viņus var pazīt. - Rīt būs kalambola spēle.
Tad esiet īpaši piesardzīgi.
Locekļa zaudējums nebūs attaisnojums.
394. lappuse.
Vārds "vilkacis"
radies no anglosakšu vārda "wer",
kas nozīmē "cilvēks" un "vilks". Tātad tas ir cilvēks vilks.
Par vilkaci kļūst vairākos veidos.
No vilkača kodiena
iegūstot spējas mainīt apveidu...
Harij! Harij!
Aresto momentum!
Izskatās pabāls, vai ne?
Ko tad tu gribēji? Pēc tāda kritiena.
Nometīsim tevi. Kā tu izskatīsies?
Droši vien labāk nekā parasti.
- Kā tu jūties? - Lieliski.
Pamatīgi mūs sabiedēji, draudziņ.
- Kas notika? - Tu nokriti no slotas.
Jā? Prasu par spēli. Kas uzvarēja?
Tevi neviens nevaino, Harij.
Atprātotāji nedrīkstēja būt tuvumā. Dumidors bija nikns.
Izglāba tevi un patrieca tos.
Tev jāzina vēl kas.
Kad tu kriti, tava slota trāpīja Vālējošajā vītolā.
Te tā ir.
Man žēl, ka slota salūzusi.
Vai to nevar sataisīt?
Nē.
Kāpēc atprātotāji mani tā ietekmē?
- Stiprāk nekā citus? - Klausies.
Atprātotāji ir riebīgi radījumi.
Viņi aprij visas labās jūtas, laimīgās atmiņas,
kamēr cilvēkam paliek tikai pats ļaunākais.
Tu neesi vājš, Harij.
Viņi ietekmē tevi tāpēc, ka pagātnē tu esi izjutis šausmas,
ko tavi klasesbiedri nespēj iedomāties.
Par to nav jākaunas.
- Man ir bail. - Tikai muļķis nebaidītos.
Man jāzina, kā ar viņiem cīnīties. Jūs varat man iemācīt.
Jūs to aizdzināt.
Vilcienā bija viens.
- Bet jūs viņu padzināt. - Es šajā cīņā neesmu lietpratējs, Harij.
Ja jau viņi par tevi interesējas,
es tev iemācīšu - pēc brīvdienām.
Un tagad man jāatpūšas.
- Puikas, laidiet mani! - Gudri,
- bet ne gana. - Mēs zinām labāku veidu.
Man jātiek uz Cūkmiestiņu!
Tu tiksi.
- Parādīsim īsāko ceļu. - Tikai klusāk.
- Lai viņš svētīts. - Laidiet! Izbeidziet.
Nāc, Harij, pie lielajiem puikām.
Ko jūs darāt?
- Kas tie par niekiem? - Kas par niekiem?
- Tā ir mūsu panākumu ķīla. - Mums nav viegli no tās šķirties.
Tev tā vairāk vajadzīga.
Džordž, runā.
Svinīgi zvēru: man prātā ir nedarbi.
Mēnestiņa, Tārpasta, Ķepaiņa un Žubura kungs
ar lepnumu piedāvā laupītāju karti.
Liels paldies.
Paga. Tā ir Cūkkārpa! Un tas...
- Nē. Tas ir... - Dumidors.
- Kabinetā. - Soļo.
Bieži tā dara.
- Tātad kartē attēloti... - Visi.
- Kur atrodas. - Un ko dara.
- Katru minūti. - Katru dienu.
- Vareni! Kur to dabūjāt? - Nospērām Filča kabinetā.
- Pirmajā gadā. - Ir 7 slepenas ejas,
- kas ved no pils. - Iesakām... šo.
- Vienaces raganas eja. - Ved uz "Medusdūrēm".
Steidzies. Filčs nāk.
Un neaizmirsti. Pēc tam uzsit pa karti un pasaki:
"Nedarbs pastrādāts." Un viss izgaisīs.
Šī ir māja, kurā ir visvairāk spoku. Vai es to jau teicu?
Divas reizes.
Vai gribi pieiet tuvāk?
Bubuļu būdai.
Man tepat labi.
Skat, kas atnācis.
Iepērkaties savai sapņu mājai?
Tev ir par greznu? Mājās taču guļat vienā istabā?
- Aizveries, Malfoj. - Tu neesi pārāk draudzīgs.
Laiks iemācīt Vīzlijam cieņu pret vecākajiem.
- Ceru, ka tu nedomā sevi. - Kā tu uzdrīksties ar mani runāt!
Nešķīstā draņķasine!
Kas tur ir?!
Nebrīnieties! Palīdziet!
Kas ir, Malfoj? Slēpes pazudušas?
Nost no ceļa!
Kusties!
Malfoj! Pagaidi!
Harij!
Velna būšana. Tas nav smieklīgi, Harij.
Viltnieki! Man neko neteica par karti.
Harijs to nepaturēs. Harijs to atdos profesorei Maksūrai.
Kā tad. Un neredzamo mantiju arī.
Rosmerta madāma.
- Ronam viņa patīk. - Nav tiesa!
Atļaujiet, ministr.
Atvainojiet.
Rosmerta, ceru, ka jums iet no rokas.
Ietu vēl labāk, ja ministrija
nesūtītu šurp atprātotājus.
- Te klaiņo... slepkava. - Sīriuss Bleks Cūkmiestiņā!
Ko viņam te vajag?
- Hariju Poteru. - Hariju Poteru?!
Klusāk.
Harij!
- Nepilngadīgos šodien neielaižam. - Aizveriet sasodītās durvis!
- Cik rupji. - Biezpauri.
- Kā viņi uzdrīkstas!
- Kā viņi uzdrīkstas tā teikt? - Jaunie diegabikši!
Klienti pārbiedēti līdz nāvei. Kāpēc?
Dumidoram arī netīk viņu klātbūtne.
Paskaidrojiet, kas notiek.
Senāk, kad Potera vecāki uzzināja, ka viņus grib nogalināt,
viņi noslēpās. Retais zināja, kur.
Sīriuss Bleks zināja. Un pateica Paši-Zināt-Kam.
Viņš nodeva viņam Poterus,
nogalināja viņu draugu Pīteru Sīkaudzi.
- Pīteru Sīkaudzi? - Mazo puiku.
Viņš staigāja pakaļ Sīriusam Blekam.
Neatkāpās no Sīriusa Bleka un Džeimsa.
- Kas notika? - Viņš gribēja brīdināt Poterus,
bet uzdūrās vecajam draugam - Blekam.
Ļaundaris nenogalināja Sīkaudzi.
Viņš viņu iznīcināja!
Pirksts. Pāri palika tikai pirksts. Nekas vairāk.
Varbūt Bleks nepielika roku Poteriem.
- Bet viņš ir vainīgs viņu nāvē. - Nu grib pabeigt iesākto.
- Es tam neticu. - Tas nav pats ļaunākais.
- Kas vēl? - Sīriuss Bleks bija
un vēl tagad ir
Harija Potera krusttēvs!
Ron, paskaties!
- Atvainojiet! Atvainojiet! - Priecīgus Ziemassvētkus.
Harij, kas noticis?
Viņš bija viņu draugs,
un viņus nodeva.
Viņš bija viņu draugs!
Ceru, ka viņš mani atradīs.
Jo es tam būšu gatavs!
Viņš mani atradīs, un es viņu nogalināšu!
Harij?
Tas esi tu. Esi atnācis.
Vai tu esi drošs, Harij? Tu zini, tā ir
augstākā līmeņa maģija.
Esmu drošs.
Viss ir gatavs.
Es tev iemācīšu Aizstāvja burvestību.
Vai tu esi par to dzirdējis?
Nē?
Aizstāvis ir pozitīvs spēks. Burvestība tās pratējam
ir kā vairogs, ko atprātotājs pūlas aprīt.
Lai kas sanāktu, vajadzīgas atmiņas.
Jebkuras ne. Ļoti laimīgas un spilgtas.
Vai tu spēsi ko tādu atcerēties? Jā? Ļoti labi.
Aizver acis.
Koncentrējies.
Atceries pagātni.
Vai kaut kas nāk prātā?
Lai atmiņas tevi pārņem.
Iegremdējies tajās.
Tad noskaiti buramvārdus: Sauces aizstāvum.
- Sauces aizstāvum! - Labi.
Sāksim? Sagatavo zizli.
Sauces aizstāvum!
Sauces... Sauces...
Sauces...
Tas nekas. Apsēdies. Elpo dziļi.
Zināju, ka pirmoreiz nesanāks.
Apēd. Tu jutīsies labāk.
- Briesmīgs atprātotājs. - Nē, nē.
Tas bija bubulis, Harij. Bubulis.
Īstais būtu bijis daudz ļaunāks.
Interesanti, par ko tu domāji?
- Kādu atmiņu tu izvēlējies? - Kā pirmoreiz lidoju ar slotaskātu.
Tās nav pietiekami spēcīgas.
Ir cita. Nav īsti laimīga.
Tomēr ir gan.
Vislaimīgākais brīdis dzīvē,
- bet grūti to paskaidrot. - Vai tās ir spēcīgas?
Tad pamēģināsim. Vai esi gatavs?
Darām.
Sauces aizstāvum!
Jā!
Ļoti labi, Harij. Malacis!
- Šķiet, ka šodien pietiks. - Jā. Apsēdies.
Apēd, tas palīdz. Nudien.
Tavai zināšanai,
tev nesanāk sliktāk kā tēvam.
Un tas par kaut ko liecina.
Es domāju par viņu
un mammu.
Redzēju viņu sejas.
Viņi runāja ar mani.
Runāja, un viss.
Izvēlējos tās atmiņas.
Pat nezinu, vai tās ir īstas.
Labāku man nav.
Skaista diena.
Tiem, kuri nav saplosīti gabalos.
Saplosīti? Par ko tu runā?
- Ronalds pazaudējis žurku. - Neesmu viss!
- Tavs kaķis viņu nobeidzis! - Muļķības.
Tu redzēji to asinskāro zvēru!
Un Kašķa vairs nav.
Vajag rūpēties par dzīvniekiem!
- Tavs kaķis viņu nobeidzis! - Nē.
- Jā. - Nē.
Kā noritēja izskatīšana, Hagrid?
Sākumā komisijas locekļi parunāja par to,
kāpēc bijām sapulcējušies.
Tad es pateicu, ka Švītknābis
ir labs, tīra savas spalvas.
Piecēlās Lūcijs Malfojs. Iedomājieties.
Švītkājis esot ļoti bīstams,
kuru katru varot nogalināt.
Un tad?
Pieprasīja pašu bargāko sodu.
- Viņi nevar tevi atlaist! - Nē, mani neatlaidīs.
Švītknābim piesprieda nāvessodu.
Zirnekļi! Te... Te ir zirnekļi. Grib, lai dejoju stepu.
- Es nevēlos! - Pasaki to zirnekļiem.
Jā. Pateikšu. Es viņiem pateikšu.
Pīters Sīkaudzis
- Pīters Sīkaudzis? - Mazais puika.
- Vienmēr vazājās pakaļ Sīriusam Blekam. - Ļaundaris.
Nenogalināja Sīkaudzi, bet gan viņu iznīcināja!
- Nodzēs gaismu! - Atvainojiet.
- Klusāk, puisīt. - Mēs guļam.
Nedarbs pastrādāts!
Poter!
Kāpēc naktī klejojat pa gaiteņiem?
Esmu mēnessērdzīgs.
Jūs esat līdzīgs tēvam, Poter.
Viņš arī bija apbrīnojami uzpūtīgs, iedomīgs staigāja pa pili.
Viņš nebija iedomīgs! Un es arī ne.
Esiet tik laipns, nolaidiet savu zizli.
Izgrieziet kabatas uz āru.
Izgrieziet kabatas uz āru!
Kas tas ir?
- Pergamenta gabals. - Tiešām? Atlokiet.
Atklājiet savu noslēpumu.
Lasiet.
Mēnestiņš, Tārpastis, Ķepainis un Žuburs
sveic profesoru Strupu un...
Lasiet tālāk.
...lūdz nebāzt degunu svešās lietās.
- Nekauņa... - Profesor!
Tas esat jūs, Vilkson.
Nolēmāt pastaigāties mēnesnīcā?
Harij, viss kārtībā?
To mēs noskaidrosim.
Nupat atņēmu viņam savādu lietu.
Aplūkojiet. Šķiet, tas ir jūsu zināšanā.
- Tā ir pilna melnās maģijas. - Ļoti šaubos, Severus.
Parasts pergamenta gabals. Apvaino katru,
kas pūlas to izlasīt. Droši vien no joku veikala.
Man jāizpēta tā slēptās iezīmes.
Pats teicāt, ka tā ir mana joma.
Harij, nāc man līdzi. Ar labunakti, profesor.
Kurls esi? Nodzēs gaismu!
Ienāc!
Man nav ne jausmas, kā karte nonākusi tavās rokās.
Mani pārsteidz tas, ka tu neesi to atdevis pasniedzējiem.
Vai tu nesaprati, ka Blekam karte
ir ceļš pie tevis?
- Nē. - Nē, ser.
Tavs tēvs arī neievēroja noteikumus.
Abi ar māti gāja bojā, lai glābtu tevi.
Bet tu liec uz spēles viņu upuri, klaiņodams pa pili,
kad slepkava brīvībā. Nelāgi gan tu viņiem atmaksā!
Es vairs tev nepalīdzēšu.
- Skaidrs? - Jā, ser.
Ej savā istabā un nenāc ārā.
Un nemet līkumus. Es tik un tā uzzināšu.
Profesor, man šķiet, ka tā karte melo.
Tā parādīja pilī kādu, kura vairs nav starp dzīvajiem.
Jā? Un ko gan?
Pīteru Sīkaudzi.
Tas nav iespējams.
Es to redzēju.
Ar labunakti, profesor.
Ieskatieties iekšienē!
Zīlēšanai ar kristāla lodi vajadzīga skaidra iekšējā acs.
Tikai tā var redzēt. Pamēģiniet.
Kas mums te ir?
Vai drīkstu pamēģināt?
Laikam Baigais.
Mīļā, kopš brīža, kad jūs parādījāties,
man bija skaidrs, ka jums nav spēju
pareģošanas mākslā. Vai redzat?
Jūs esat jauna, bet sirds jums sažuvusi
kā vecai meitai. Dvēsele izkaltusi kā grāmatas lapas,
kurās esat tā ieķērusies.
Vai es ko pateicu?
Hermione sajukusi prātā. Nekad nav bijusi pie pilna prāta,
bet tagad tas visiem ir skaidrs.
Pagaidi.
- Aiznesīsim atpakaļ. - Es neiešu atpakaļ.
- Labi. Tiksimies vēlāk. - Atā.
Harij Poter...
- Profesore Trilonija... - Naktī viņš atgriezīsies.
Kā, lūdzu?
Tas, kurš nodevis draugus, kam ir slepkavas sirds,
izlauzīsies brīvībā.
Līs nevainīgas asinis,
un Sulainis atkal būs blakus Kungam.
Atvainojiet, dārgais. Vai jūs ko teicāt?
Nē!
Neko!
Šausmas - viņi grib nogalināt Švītknābi.
- Tikai viņu vēl trūka! - Tētis teica, ka
varu paturēt zirgērgļa galvu. Dāvināšu to Grifindoram.
- Redz, kas ieradies. - Esat atnākuši uz izrādi?
Pretīgais, ļaunais tarakāns!
Hermione, nevajag!
Viņš nav tā vērts.
Malfoj, kā tu jūties?
- Ejam! - Nevienam ne vārda!
- Tas bija labi. - Vareni, nevis labi!
Skatieties. Viņam patīk koku smarža, kad tiem cauri pūš vējš.
Vai atlaidīsim viņu?
Viņi sapratīs, ka tas biju es, un tad Dumidoram
būs nepatikšanas. Viņš atnāks.
Lai būtu man blakus, kad...
Kad tas notiks.
Dumidors ir dižens cilvēks.
Dižens cilvēks.
- Mēs arī paliksim. - Nemūžam!
Lai jūs to redzētu?! Nē!
Dzeriet tēju un ejiet. Pirms tu aizej, Ron...
Kašķi! Tu esi dzīvs!
- Pieskati savu dzīvnieku. - Tev ir jāatvainojas!
Atvainošos, kad satikšu Blēžkāji.
Jāatvainojas man!
Ka tevi! Kas tas ir?
Mīlīt!
Nē, ministr. Šurp.
Ir vēls. Gandrīz jau tumšs. Jūs nedrīkstat te palikt.
Ja naktī jūs pamanīs, jums klāsies plāni!
Īpaši tev, Harij! Tūdaļ!
Ātri! Ātri!
Hagrid!
- Viss būs labi. Viss būs labi. - Ejiet!
Redziet, tur!
- Hagrid. - Profesor Dumidor.
- Labvakar. - Ministr, ienāciet.
Nāciet, iedzersim tēju.
Ķersimies pie lietas.
Bīstamo radību iznīcināšanas komisija
ir nolēmusi, ka zirgērglis,
turpmāk saukts par notiesāto, saulrietā tiks sodīts ar nāvi.
Nevajag, Hagrid.
Kas ir?
Liekas, ka es redzēju...
- Neko. - Ejam!
Kašķis man iekoda!
Ron!
- Ron! - Kašķi, atgriezies!
Pagaidi!
- Kašķi, tu man iekodi! - Harij, vai tu zini, kas tas par koku?
Slikti. Ron, bēdz!
Harij, Hermione, bēdziet!
Tas ir Baigais!
- Harij! - Ron! Ron, pagaidi!
Harij!
Harij, palīdzi!
- Ron. Ron. - Ron!
Aiziet!
Ātrāk!
Pieliecies!
Harij!
- Atvaino. - Nekas.
- Vai zini, kurp tā ved? - Varu iedomāties.
Ceru, ka maldos.
Mēs laikam esam Bubuļu būdā?
Ejam.
Ron!
- Ron! Viss būs labi! - Kur ir suns?!
Lamatas! Viņš ir suns! Zvēromags!
Gribi nogalināt Hariju - nogalini visus!
Nē, šonakt mirs tikai viens.
Tad tas būsi tu!
Tu mani nogalināsi, Harij?
Tukšrokdžimpiņ!
Nu, Sīrius. Tu neizskaties visai labi.
Neprāts atspoguļojas tavā ārienē.
Tev neprāts nav svešs, vai ne, Remus?
- Es atradu viņu! - Es zinu.
- Tas ir viņš. - Es saprotu.
- Nogalināsim viņu! - Nē! Es jums uzticējos!
Bet jūs visu laiku bijāt viņa draugs.
Viņš ir vilkacis! Tāpēc kavēja stundas.
Vai tu sen to zināji?
Kopš Strups uzdevis eseju.
Savam vecumam tu esi tiešām apķērīga.
Pietiek runāt! Nogalināsim viņu!
- Pagaidi! - Es jau gaidīju!
12 gadu gaidīju!
Azkabanā!
Ļoti labi. Nogalini viņu!
Bet Harijam ir tiesības zināt, kāpēc.
Es zinu!
Tu nodevi manus vecākus!
- Viņi gāja bojā. - Nē, tas nebija viņš.
Tavus vecākus nogalināja tas,
kuru es sen uzskatīju par mirušu.
- Kas tad tas bija? - Pīters Sīkaudzis!
Un viņš ir šai telpā! Tagad!
Nāc laukā, nāc, Pīter!
- Nāc laukā! - Tukšrokdžimpiņ!
Atriebība ir salda.
Kā es cerēju pats viņu notvert.
Teicu Dumidoram, ka palīdzējāt viņam, un te būs pierādījums.
Spoži, Strup.
Tu esi sācis kārtējo izmeklēšanu un guvis maldīgus secinājumus.
Atvaino, mums ar Remusu kas jāpaveic.
Dod man tikai ieganstu, es lūdzu tevi!
- Neesiet muļķis. - Tas viņam kļuvis par ierašu.
- Klusē. - Pats klusē!
Jūs strīdaties kā laulāts pāris.
Ej paspēlējies ar savām mēģenēm!
Es varētu tevi nogalināt.
Kālab to neuzticēt atprātotājiem? Viņi ilgojas tevi satikt.
Šķiet, esi nobijies? Jā.
Atprātotāja skūpsts. Iztēlojies to.
Tas esot šausmīgs skats, tomēr es pavērošu.
Severus, nevajag!
Tikai pēc tevis.
Tukšrokdžimpiņ!
- Harij! Ko tu izdarīji?! - Tu uzbruki skolotājam!
- Pastāstiet par Pīteru. - Viņš bija ar mums skolā!
Mēs viņu uzskatījām par draugu!
- Sīkaudzis ir miris. Jūs viņu nobeidzāt! - Nē!
Tu redzēji viņu uz kartes.
- Karte meloja. - Tā nekad nemelo!
Sīkaudzis ir dzīvs! Un viņš ir te!
- Es? Viņš ir jucis! - Nē, tava žurka!
- Kašķis dzīvo ģimenē... - 12 gadu!
Pārāk ilgs mūžs žurkai!
- Tai nav viena pirksta, vai ne? - Un tad?
- No Sīkaudža pāri palika... - Tikai pirksts!
Viņš pats sev to nogrieza.
- Un tad pārvērtās par žurku! - Parādiet.
- Iedod viņam žurku. - Ko jūs ar viņu darīsiet?
Kašķi!
Lieciet viņu mierā! Ko jūs darāt?
Remus?
Sīrius?
Mani senie draugi!
Harij! Paskat tik. Esi tik līdzīgs savam tēvam.
- Džeimss. Mēs bijām draugi... - Neiedrošinies runāt ar Hariju!
Nerunā ar viņu par Džeimsu!
- Tu nodevi Džeimsu un Liliju. - Es negribēju!
Tu nezini, kāds spēks viņam piemīt!
Pavaicā sev: ko tu būtu darījis?
- Ko tu būtu darījis? - Es ietu bojā, nevis nodotu draugus!
Džeimss negribētu, ka mani nogalina.
Tavs tēvs būtu mani saudzējis. Būtu izrādījis žēlsirdību!
Tev vajadzēja saprast: ja Voldemorts nenonāvēs, mēs nonāvēsim.
Nē!
- Harij, šis cilvēks... - Zinu.
Mēs vedīsim viņu uz pili.
- Paldies tev, puisīt. Paldies. - Ej nost!
Teicu, ka vedīsim tevi uz pili.
Tad atdosim tevi atprātotājiem.
Piedod, ka iekodu. Laikam drusku sāp.
Drusku sāp?! Gandrīz kāju nokodāt.
Es ķēru žurku.
Būdams suns, esmu jauks.
Džeimss man pat piedāvāja palikt tādā paskatā uz visiem laikiem.
Pie astes es varētu pierast. Blusas gan neciešu.
Labi.
- Ej atpakaļ. - Nē. Neuztraucies.
Es palikšu ar tevi.
Ej, es palikšu.
- Viss kārtībā? - Viss ir labi, ej.
- Liekas, ka tev sāp. - Ļoti sāp.
Varbūt noņems kāju.
Pomfreja madāma tevi izārstēs.
Par vēlu. Būs jāņem nost. Tā būs jānogriež.
Skaisti, vai ne?
Neaizmirsīšu, kā pirmoreiz tur iegāju.
Gribētos atkal ieiet brīvam.
Tu rīkojies cēli.
Viņš to nav pelnījis.
Diez vai tētis gribētu, ka viņa labākie draugi
būtu slepkavas.
Mirušie paņem noslēpumus līdzi.
Ja viņš paliks dzīvs, tu būsi brīvs.
Tikai atprātotājus ne!
Ron, es taču biju tev labs draugs? Tu taču neļausi
mani atdot atprātotājiem?
- Mīļo, gudro meitenīt! - Prom no viņas!
Varbūt tu to nezini, Harij...
Es esmu tavs krusttēvs.
Zinu.
Tu vari palikt pie tantes un onkuļa.
Ja tu tomēr vēlēsies citas mājas...
Ko? Lai dzīvoju pie tevis?
Tā nodomāju. Sapratīšu, ja tu atteiksies.
Harij!
Remus, mans vecais draugs. Vai iedzēri šovakar dziru?
Tu labi zini, kāda tev dvēsele! Tā ir te, tavā sirdī.
Miesa ir tikai miesa!
Tukšrokdžimpiņ!
Harij!
Remus!
Bēdziet!
Pagaidi!
Hermione! Slikta doma.
Profesor?
Profesor Vilkson?
Labs sunītis. Labs sunītis!
Re, kur tu esi, Poter!
Sīrius!
Nāc atpakaļ!
Sīrius!
Nē!
Sauces aizstāvum!
Harij?
Es redzēju tēti.
Ko?
Viņš padzina atprātotājus.
Viņš bija aiz ezera.
Sīriuss noķerts.
Viņi liks lietā skūpstu.
- Viņu nogalinās? - Nē. Ļaunāk.
Daudz ļaunāk.
Viņi izsūks viņa dvēseli.
Apturiet viņus!
- Nav notverts īstais! - Tas tiesa. Viņš nav vainīgs!
- To izdarīja Kašķis. - Kašķis?
Mana žurka, ser.
Tā nav īsta. Žurka piederēja brālim.
- Tad viņam uzdāvināja pūci. - Galvenais, mēs zinām patiesību.
- Lūdzu, ticiet mums. - Ticu, Greindžeras j-kdz.
Bet 13 gadus vecu burvju vārdi nevienu nepārliecinās.
Bērna balsi nesadzirdēs tie,
kuri vairs neprot klausīties.
Laikam piemīt noslēpumaina vara.
Liela vara.
Bīstama, ja ar to spēlējas.
Sīriuss Bleks ir Tumšajā tornī.
Jūs zināt noteikumus.
Neviens nedrīkst jūs pamanīt.
Atgriezieties, pirms nozvanīs pulkstenis.
Ja ne, sekas būs baisas.
Ja jums izdosies,
dažiem nevainīgajiem glābsiet dzīvību.
Ar 3 griezieniem vajadzētu pietikt.
Starp citu.
Ja man rodas šaubas, es atgriežos dažus soļus atpakaļ.
Vēlu veiksmi.
Ko tas nozīmē, sasodīts?
Piedod, bet tu nevari paiet...
Kas notika?
- Kur ir Rons? - 7:30.
Kur mēs bijām 7:30?
Gājām pie Hagrida?
Jā. Mūs nedrīkst pamanīt.
Hermione!
Hermione! Pagaidi!
Paskaidro, ko mēs darām!
Pretīgais, ļaunais tarakāns!
Tie esam mēs.
Hermione, nevajag! Viņš nav tā vērts.
Neko nesaprotu.
Tas ir Laikgriezis, Harij.
Gada sākumā Maksūra man to iedeva.
Tāpēc paspēju uz visām nodarbībām.
- Esam atgriezušies laikā? - Jā.
Dumidors gribēja, lai atgriežamies te.
Viņš vēlas, lai mēs kaut ko mainītu.
Labs sitiens.
Paldies.
Malfojs nāk!
- Skrien. - Nevienam ne vārda!
Es parādīšu tai lecīgajai draņķasinei!
- Tas bija labi. - Ne labi, bet vareni!
Ejam. Mums ātri jātiek pie Hagrida.
Švītknābis vēl aizvien ir dzīvs!
Protams!
Atceries, ko teica Dumidors?
Nevainīgajiem varam glābt dzīvību.
Ejam!
Viņi nāk. Es labāk skriešu.
Fadžam jāredz Švītknābis.
Citādi nolems, ka Hagrids viņu atlaidis.
Kašķi, tu esi dzīvs!
- Pieskati savu dzīvnieku. - Sīkaudzis.
- Harij, nedrīkst! - Tas ir nodevējs!
- Sēdēšu, rokas salicis?! - Jā! Tikai tā.
Harij, tu esi Hagrida būdiņā.
Ja metīsies iekšā, domāsi, ka esi jucis.
Spēlēties ar laiku ir bīstami.
Neviens nedrīkst mūs redzēt.
Fadžs nāk.
Vai neiesim prom?
Kāpēc neejam prom?
Tu esi jukusi?
Sāp!
Atvaino.
Mēs iznākam pa aizmugures durvīm. Ejam!
Vai no aizmugures mani mati tā izskatās?
Kas ir?
Liekas, ka es redzēju...
- Neko. - Ejam!
Ejam!
Lasies!
Laikam man arī būtu jāparakstās.
Tas nenāktu par ļaunu.
Švītknābi! Nāc mums līdzi, ātri.
Nāc mums līdzi, ātri.
Ātri. Veiklāk.
- Šai rindiņā. Tikai vārdu. - Ļoti garš vārds.
Veiklāk, Švītknābi.
Ātrāk, Švītknābi!
Še tev nosprādzis sesks!
- Ejam! Viņš ir te! Aiziet, Knābīt! - Nu tā, ministr. Nāciet man līdzi.
- Skatieties. - Kur?
- Pie klintīm. - Kas man jāredz?
Viršus iestādīja direktors Dipets.
Un zemenes arī.
- Ātrāk, Švītknābi! - Neredzu zemenes.
- Tur. - Kur?
- Tur! - Nāc!
- Pabeigsim šo darbu. - Labi.
Kur viņš ir?
Nupat es viņu redzēju!
- Nupat! - Cik savādi!
Švītknābi!
Kāds viņu atbrīvojis.
- Vai tiešām Hagrids? - Švītknābi!
Nedomāju, ka tevi turēs aizdomās.
Tu visu laiku biji kopā ar mums.
Jā!
Jāpārmeklē apkārtne!
Ja gribat, pārmeklējiet debesis.
Es pa to laiku iedzeršu tēju vai lielu glāzi brendija.
Bende, jūsu pakalpojumi nav vajadzīgi.
Paldies.
Mazu glāžu te nav.
- Ejam! Tagad šurp! - Ātrāk!
Tagad šurp!
- Ko nu? - Glābsim Sīriusu.
- Kā? - Nav ne jausmas!
Skaties. Vilksons!
Strups nāk.
Pagaidīsim.
Vismaz kādam ir jautri.
Hermione?
Kad mēs ar Sīriusu bijām pie ezera,
es kādu redzēju.
Viņš padzina visus atprātotājus.
Viņš uzbūra Aizstāvi.
Strups to stāstīja Dumidoram.
Viņš teica,
ka to spēj tikai varens burvis.
Tas bija mans tētis.
Tētis uzbūra Aizstāvi.
- Tavs tētis ir... - Miris. Zinu.
Es stāstu to, ko redzēju.
Re, kur mēs nākam.
Redzi mani un Sīriusu runājam?
Sīriuss vaicā, vai gribu dzīvot pie viņa.
Cik jauki!
Kad atbrīvosim viņu, nekad neiešu vairs pie Dērslijiem.
Būšu kopā ar viņu.
Varam dzīvot laukos,
kur redzama debess.
Pēc Azkabanas viņam tas patiks.
Harij!
Bēdziet!
Uz priekšu.
- Ko tu dari? - Glābju tavu dzīvību!
Paldies.
- Viņš skrien šurp. - To es neiedomājos. Skrienam!
Cik bailīgi.
Vilksonam ir grūta naksniņa.
Sīriuss! Aiziet!
- Tas ir briesmīgi. - Neuztraucies.
Tētis uzburs Aizstāvi.
Kuru katru mirkli.
Tūdaļ! Tu redzēsi!
Harij, paklausies. Neviens nenāks.
Neuztraucies. Viņš atnāks!
- Sīriuss! - Jūs mirstat...
...jūs abi.
Harij!
Sauces Aizstāvum!
Tev bija taisnība.
Es neredzēju tēti. Es redzēju sevi!
Redzēju, kā uzbūru Aizstāvi.
Zināju, ka man izdosies,
jo arī toreiz izdevās.
- Vai tu saproti? - Nē!
Bet man nepatīk lidot!
Bombarda!
Vienmēr būšu jums par to pateicīgs.
Jums abiem.
- Gribu iet tev līdzi. - Varbūt kādreiz.
Pagaidām manā dzīvē nekas nav paredzams.
Turklāt...
- Tu esi vajadzīgs šeit. - Tu neesi vainīgs.
Un tagad tu to zini.
Pašreiz ar to pietiek.
Tev laikam apnicis to klausīties,
bet tu esi līdzīgs savam tēvam.
Tikai acis...
- Tev ir... - Man ir mammas acis.
Tik ilgi biju kopā ar Džeimsu un Liliju, bet tik maz ar tevi.
Taču zini:
tie, kuri mūs mīl, allaž ir blakus.
Viņi vienmēr ir atrodami...
...lūk, te.
Tu esi labākā sava vecuma burve.
Mums jāiet!
- Nu? - Viņš ir brīvs. Mums izdevās.
Kas izdevās?
Ar labunakti.
Kā jūs tur nokļuvāt?
Es runāju ar jums. Un tagad jūs esat te.
- Par ko viņš runā? - Nezinu.
Kā var atrasties vienlaikus divās vietās?
Labdien, Harij.
Es tevi redzēju.
Tici man, esmu izskatījies sliktāk.
- Jūs esat atlaists. - Nē.
Es aizgāju pats.
Aizgājāt? Kāpēc?
Kāds ir izpļāpājies, ka esmu vilkacis.
Rīt atlidos pūces ar vēstulēm. Vecāki negribēs,
ka tāds māca viņu bērnus.
- Bet Dumidors... - Viņš jau...
gana riskējis.
Un tādi kā es...
Jāsaka, esmu jau pie tā pieradis.
Kāpēc tu esi tik nelaimīgs?
Nekas nav mainījies.
- Sīkaudzis aizbēdzis. - Nav mainījies?
Daudz kas ir mainījies. Tu palīdzēji uzzināt patiesību.
Izglābi nevainīgo no baisa likteņa.
Daudz kas ir mainījies.
Ja es par kaut ko lepojos,
tad par to, cik tu esi daudz iemācījies.
Vairs neesmu tavs pasniedzējs,
atdodu to bez sirdsapziņas pārmetumiem.
Tagad man jāatvadās, Harij.
Gan mēs atkal tiksimies.
Bet pagaidām...
Nedarbs pastrādāts.
Ejiet nost! Vai arī nesīšu augšā.
Harij.
Kur tu to dabūji?
Varu pavizināties? Pēc tevis.
- Par ko tu runā? - Klusu!
Laidiet viņu. Es negribēju to atvērt.
Bija slikti iesaiņota. Mani piespieda.
Nepiespieda!
- Tā ir "Ugunsbulta". - Pasaules ātrākā slota!
Man?
- Kas to atsūtījis? - Neviens nezina.
Tur bija arī tā.
- Ej, Harij! - Jā, ej!
Cik tā ir ātra, Harij?
Lumos.
Svinīgi zvēru: prātā man blēņas vien.
HARIJS POTERS UN AZKABANAS GŪSTEKNIS
Labs nedarbs sanāca.
Noks.