Nesnáším televizi.
Bolí mě z ní hlava.
Slyšela jsem, že televize a telefony vyzařují
tolik magnetických vln,
že ztrácíme desetkrát víc mozkových buněk, než bychom měli.
Všechny molekuly v naší hlavě jsou nestabilní.
Společnosti to vědí, ale nic s tím nedělají.
Je to jedno velké spiknutí.
Klidně to přepni, mně je to fuk.
Víš, kolik elektromagnetických paprsků
ti proletí hlavou za jednu sekundu?
Mám něco lepšího.
Už jsi slyšela o videokazetě, která zabije toho, kdo si ji pustí?
- Co je to za kazetu? - Normální kazeta.
Co já vím. Člověk si ji půjčí, pustí si ji...
a je to jak noční můra.
Najednou se objeví žena,
která se na tebe usmívá.
Vidí tě
skrz obrazovku.
Jakmile film skončí,
zazvoní telefon.
Někdo ví, žes to viděla.
A řekne:
„Za sedm dnů zemřeš.“
A přesně za sedm dnů...
Kdo ti to řekl?
- Někdo ve škole. Nevím... - Kdo ti to řekl?
O co ti jde?
Já tu kazetu viděla.
- Je to povídačka, Katie. - Já a Josh jsme ji viděli minulý víkend.
Tys nebyla s vašima?
- Chtěla jsem říct... - Tys byla s Joshem...
Jeho kamarádi si pronajali chatu v horách.
Chtěli si nahrát fotbalový zápas. Byl tam špatný signál...
- Cože? - Poslouchej mě!
Když jsme to pak pustili, ten zápas tam nebyl. Bylo tam...
Co? Co tam bylo?
Bylo tam něco jiného.
Mysleli jsme, že je to blbej vtip.
Pak zazvonil telefon.
Bylo to před týdnem.
Dnes večer je to přesně týden.
Chceš mě jen vystrašit.
Proboha, Katie! Jsi v pořádku?
Bože...
Ty cvoku!
- Naletělas na to! - Ne.
A měli jste spolu vy dva něco?
Co jako?
Panebože, měli! Ty děvko! Honem mi to řekni!
Ta kazeta fakt existuje?
- Tohle je tak ubohý. - Ne, počkej!
Apartmá Embryové.
Haló.
Ahoj, mami.
Jo, to byla Becca. Máma tě pozdravuje. Je ráda, že jsi tu se mnou.
Zeptej se jí, kde má prášky na spaní.
Už půjdeme spát.
Dobře. Jo, budu.
Dobře! Budu!
Ne, nebudu.
Ahoj, mami.
Becco, neblbni. Kde je ovladač?
Becco, nech toho!
Becco, slyšíš mě?
Neříkej mi, co mám psát!
Ten blbec si vynucuje pozornost, ale marně.
Já jsem objektivní!
Poslyš, Harvey, ty pedantskej pitomče,
jestli sáhneš na můj sloupek, vypíchnu ti oko...
tou červenou tužtičkou, kterou máš tak rád!
Harvey?
Do háje!
Omlouvám se, že jdu pozdě.
Bez obav.
Počkám v autě.
- Máte chvilku, paní Kellerová? - Jistě.
- Říkejte mi Rachel. - Posaďte se, prosím.
Je hodně samostatný, že?
To ano.
Nikdy mu nemusím říkat, co má dělat.
Jestli vám to vadí, byla byste první.
- Paní Kellerová... - Rachel.
Vím, že Aidanovi nedávno zemřela sestřenice...
Ano, snažím se mu najít dobrou chůvu.
O tom mluvit nechci. Rozhodně s tím nespěchejte.
Vím, že si byli hodně blízcí. Tedy Aidan a jeho sestřenice.
Trávili spolu několik večerů týdně.
Mluvil s vámi o její smrti?
No, jak jste řekla, není zrovna sdílný.
To neznamená, že nemá co říct.
Ví, že jsem tady.
To určitě ano.
Ale možná se vyjadřuje...
jinak.
Chci vám něco ukázat.
To je jeho sestřenice.
To je Katie.
Paní Kellerová,
ty kresby mi dělají starosti.
Oceňuju váš zájem.
Ale Aidanova sestřenice zemřela teprve před třemi dny.
- Snaží se s tím vyrovnat. - To chápu, ale tyhle obrázky...
Jsou jeho způsob vyjadřování, jak jste sama řekla.
Bude v pořádku.
Řekla jste, že zemřela před třemi dny.
Přesně tak.
Aidan to namaloval minulý týden.
Co je?
Nic.
- Nepřečteme si něco? - Jsem trochu unavený.
Tak dobře.
Pěkně se vyspi.
Nemáme dost času.
Broučku, já vím, že moc pracuju.
Mrzí mě to, ale slibuju, že ti to vynahradím.
O tom nemluvím.
Mluvím o době, než umřeme.
Ty máš spoustu času.
Takže ty víš, kdy umřu?
Ne. To neví nikdo.
Ale vím, že si s tím nemusíš dělat starosti.
Katie to věděla.
Řekla mi to.
Katie ti řekla, že umře?
Řekla, že nemá dost času.
Dobrou noc, Rachel.
Do háje!
Aidane!
Zatraceně!
Zlato, neviděls moje černé šaty?
Aidane?
Neviděls moje černé...
šaty?
Jsou trochu pomačkané.
To je dobrý.
Díky.
Mladí nemívají infarkt. Pokud neberou drogy.
Tak proč ta zavřená rakev?
Ruthie.
Je mi to tak líto.
Jsi v pořádku, Dave?
Jo, je mi fajn.
Co ty?
Celý den prospí.
Ani se nepohne.
Je toho na něj moc.
Nedává to smysl, Rachel.
Celé hodiny jsem strávila na internetu a nenašla jsem ani jeden případ
16leté holky, které by se zastavilo srdce.
Mluvila jsem se třemi různými doktory a ani jeden
mi nedokázal říct, co se stalo mé dceři.
Hodně se s tebou...
přátelila.
I s Aidanem.
Ale svěřovala se ti.
Jo, ale nikdy mi nic neřekla.
Nic, co by vysvětlovalo, co se stalo.
Mohla bys to zjistit.
Je to přece tvoje práce, ne? Klást otázky.
Rachel, prosím tě.
Viděla jsem její obličej.
Já Beccu znala.
Byla sice trochu citlivka, ale nebyla blázen.
Když jsi rozrušená, nedají tě hned do blázince a do svěrací kazajky.
Něco ji pořádně vyděsilo.
Kdo je v blázinci?
Becca. Kamarádka Katie.
- Aha. Ta, která byla... - Byla tam, když se to stalo.
Co myslíte, že tam dělaly?
Díky.
Taky jsem byla v tom věku.
S kamarádkou jsme se zavřely u mě v pokoji a pěkně se zkouřily.
- Myslíte, že měla... - Tím to není.
To ta kazeta.
Kellene, ne abys...
Jaká kazeta?
- Ta, co zabije každého, kdo si ji pustí. - Ale jdi!
Co bylo na té kazetě?
Já ji zjevně neviděl.
A Katie vám řekla, že ji viděla?
Katie ne. Vím to od jejího kluka...
Od koho?
Chodila s Joshem.
Z naší školy.
- Tak trochu to tajili. - Trochu?
Kde je ten Josh? Je tady?
Josh je mrtvý.
Cože?
Co se stalo?
Prý se zabil.
Tu noc, co zemřela Katie.
Aidane,
co tu děláš?
Pojď. Neměli bychom být v jejím pokoji.
Už to není její pokoj.
FOTOGRAFIE DO DRUHÉHO DNE
Mladík z Back Bay nepřežil pád z výškové budovy
„22:00.“
Dva mrtví při autonehodě
Dva lidé zahynuli při autonehodě Příčina neznámá
„22:00.“
Čas úmrtí, Wade. Nic víc vědět nechci.
Jmenuje se Katie Embryová. Vem tu zprávu a přečti mi kdy.
To nevadí, počkám.
„Pedantickej pitomec“?
Pěkná aliterace, že?
- Máš padáka. - Nemám.
Ale ano.
Ne, nemám.
Píšu senzační příběh.
- O čem? - Ano, jsem tu.
Takže kdy zemřela?
22:00
HORSKÝ MOTEL ZÁTIŠÍ
- Dobrý den, zajímalo by mě... - Vyberte si jakoukoli kartu.
No tak.
Dejte ji zpátky.
Nesmím ji vidět.
Je to ona?
Ne.
Sakra.
Zajímalo by mě, jestli si pamatujete někoho z minulého týdne.
Něco se stalo?
Jde o mou neteř.
Utekla z domu.
Ne.
Mám tu nějaké fotky. Tady je s kamarády.
Myslím, že tu zůstali na jednu noc.
Byli v chatě číslo 12.
Nezaplatili.
Hodně si stěžovali. Hlavně na televizi.
Nemáme tu dobrý signál.
Proto jsme koupili videopřehrávače.
Pěkná sbírka.
Většinou je tu nechali hosté.
Ti mladí nezaplatili.
Takoví většinou neplatí.
Slečno?
Jsem trochu unavená, víte.
Asi si zdřímnu, než se vydám na cestu.
Vezmu si chatu číslo 12.
Tohle je ta karta, že?
Ano, je.
Sedm dnů.
ČTVRTEK DEN PRVNÍ
Jdu do školy!
Co na to říkáš?
Je to skvělý trik.
Co to má společného s tou kazetou?
Vyfoť mě.
Podíváš se na mě aspoň?
Je to stejný foťák?
Ne. Podívej se na ty ostatní.
Co si o tom myslíš?
Myslel jsem, že ti jde o nějakou kazetu.
Možná by ses na ni neměl dívat.
Nejdřív bych o ní měla něco zjistit.
Ale jsem tady přece kvůli ní, ne? Abych ti mohl pomoct.
Noahu, zemřeli čtyři studenti.
Jenže ne proto, že viděli videokazetu.
No tak, ukaž mi ji.
Už to skončilo.
Asi je to studentský film.
Večer je určitě strašidelnější.
Nezvedneš to?
Hodně pracuješ, že?
Já nejsem unavená, Noahu.
- Fajn. - Tebe ta kazeta nevyděsila?
- Ani ne. Je mi líto. - Zemřeli čtyři lidi.
- Ale ne proto, že viděli... - Čtyři lidi, kteří tu kazetu viděli.
- My ji viděli taky. A jsme naživu. - Trvá to týden.
Fajn.
Jdu do města. Musím vyzvednout foťáky.
Pak se musím připravit na příští týden.
- Řekl bys, že jsem naivní? - Ne.
- Že se snadno vyděsím? - To určitě ne.
Možná jsi jen trochu přetažená.
Moc na sebe nedbáš.
Kdo tu kazetu natočil? Odkud je?
Dobře. Udělej mi kopii. Uvidím, co se dá dělat.
Díky.
AUDIOVIZUÁLNÍ LABORATOŘ
PÁTEK DEN DRUHÝ
- Určitě je to kopie? - Jo, proč?
Ty čísla jsou úplně mimo.
KOPIE
Asi se to přeneslo i na tu kopii.
To není možný.
Ty čísla jsou kontrolní záznam a běží vždycky, když něco nahráváš.
Což teoreticky znamená, že by tam nemělo být nic.
Nemohl bys chvilku mluvit srozumitelně?
Dobře. Když nahráváš kazetu,
pořadí stop je něco jako podpis nahrávacího zařízení,
ať už videokamery nebo videa.
Kontrolní záznam by nám řekl, odkud ta kazeta je.
Ale když ho nemáš...
Jako by ses narodila bez otisků prstů.
Tak jak se to nahrálo?
Nevím.
Ale zjistím to.
Podívej se.
Teď bys měla v odrazu vidět kameru.
Je v přímém úhlu, a přesto ji nevidíš.
Co je to?
Zdá se, že odchází, ať už je to kdokoli.
Ne, myslím tam nahoře.
To ten záznam. Můžu to spravit.
Bohužel.
Počkej, vrať to. Něco tam je.
- Máš pravdu. - Nějaký obraz.
Počkej, seřídím to.
- Funguje to, pokračuj. - Už to nejde.
- Já to zkusím! - Už to nejde!
- Zkusím to! - Dej ty... Do háje!
Noahu, mám ty foťáky. Jsou v dobrém stavu.
Viděls ty reprinty fotek z Guatemaly?
Byly trochu...
přeexponované.
- Pracujete? - To je moje kamarádka, Rachel Kellerová.
Píše pro PI. Rachel, tohle je Beth, moje asistentka.
Spíš „spolupachatelka“.
Studuje žurnalistiku.
Nebudu vám překážet. Jako bych tu nebyla.
Rachel dělá na jednom příběhu. Jde o ten žert s videem.
Ty videu rozumíš. Podívej se na to počitadlo.
Je pozdě. Měla bych už jít.
- Ale proč si bereš... - Musím jít. Těšilo mě.
- Ty si tu kazetu bereš? - Nechci, aby ji viděla.
Nechceš, aby ji viděla? A co já?
- To ti nevadilo. - Ale vadilo.
- Ty se zlobíš. - Nezlobím.
- Tak co to děláš? - Spěchám.
Promiň, ale nezblázním se kvůli tomu, co se říká mezi studenty.
Na co myslíš?
Myslím, že teď bych měla říct:
Jsi flákač a nikdy nic nedokončíš.
Ty pak řekneš, že jsem kráva a potřebuju trochu vysadit.
Já budu naštvaná, vybuchnu
a budu si nadávat za to, jak mě mohlo napadnout,
že někdy dospěješ.
Tak proč si to neodpustíme a neušetříme si spoustu trápení?
Dobře.
Ahoj.
Pozor, slečinko. Přináší smůlu. Tu nepotřebujete.
SOBOTA DEN TŘETÍ
Becco?
Už jsme skoro tam.
Vzpomínáš si na něco z toho večera?
Z toho večera s Katie?
Vzpomínáš si,
jak zemřela?
Becco?
Řekla ti o nějaké videokazetě, že?
Měla strach, že jo?
Něco se s ní dělo.
Becco...
Jak zemřela?
Prosím.
Musím to vědět.
Dozvíte se to.
Ona vám to ukáže.
Kdo?
Kdo mi to ukáže?
Teď ne.
Za čtyři dny.
Doma si video sice můžete pustit záběr po záběru,
ale nedá se to zvětšit. Ledaže to zkusíte zrekonstruovat.
Z archivu sem někdy nosí staré, poškozené kazety,
které servomotory už nenarovnají.
Tahle bedna už má něco za sebou. Je analogová
a vaši kazetu dokonale přečte.
Jen ji nesmíte nutit, nebo se na vás naštve.
Tady je záznam, tady monitor a tiskárna, kdybyste ji potřebovala.
Na co se budeme dívat? Na nějaké domácí video?
Radši bych se dívala sama.
Opravdu.
Jak chcete.
No tak.
Maják.
TISK
Do háje!
Haló? Je tam někdo?
Sakra.
Potřebovala jste s něčím pomoct?
Máte...
NEDĚLE DEN ČTVRTÝ
- Tady to všechno je. - Děkuju.
AMERICKÉ MAJÁKY
„Ostrov Moesko.“
OSTROV MOESKO
HLEDAT
MAJÁK NA OSTROVĚ MOESKO
HISTORICKÁ SPOLEČNOST RENOVUJE MAJÁK
TISK
„Anna Morganová.“
HLEDAT
ANNA MORGANOVÁ POŘÁDÁ PŘEHLÍDKU KONÍ
KONĚ
HLEDAT
Panebože.
„Koně z Morganova ranče postihla záhadná nemoc.“
„Vyšetřovatelé hledají odpovědi po utonutí druhého koně.“
V KARANTÉNĚ
ZÁHADNÁ SMRT MORGANOVA KONĚ
MORGANŮV RANČ HLEDÁ ODPOVĚDI
BĚSNĚNÍ NA RANČI TRVÁ
TESTY KONÍ S NEGATIVNÍM VÝSLEDKEM
Anna Morganová.
„Koně se uzdravují po sebevraždě chovatelky“.
NEKROLOG: ANNA MORGANOVÁ, ÚSPĚŠNÁ CHOVATELKA KONÍ
MORGANOVÁ ZŘEJMĚ SKOČILA...
„...trpěla halucinacemi.“
„Krajská psychiatrická léčebna v Eole.“
Co se ti stalo, Anno?
PONDĚLÍ DEN PÁTÝ
Jedny lehké cigarety. Díky.
15,33 $.
Zemřete.
Můj bratranec kouřil dva balíčky denně.
Začal používat náplast a už si nezapálil.
Dobře. Budu si to pamatovat.
- Přeju vám pěkný den. - Já vám taky.
Promiň, jdu pozdě.
- To nevadí. - Všechno v pořádku?
Jo. Byl moc hodnej.
Šla jsem mu říct, že už by měl spát,
a on už byl pod peřinou. Pak mi přečetl pohádku na dobrou noc.
Naučil se slovo „hlavolam“.
- Opravdu? - A pak mě namaloval.
Tady máš.
- Díky. - Není zač.
Ahoj, Ruthie, to jsem já. Promiň, že volám tak pozdě, ale něco potřebuju.
Musím odjet kvůli tomu článku a potřebuju, abys mi pohlídala Aidana.
Já nevím, Rachel. Jak dlouho budeš pryč?
Jenom dva dny, slibuju.
Teď se mi to moc nehodí.
- Rachel, jsi tam? - Počkej.
Promiň.
Jde o Katie?
Ruthie...
Aidane?
Ne!
Proč, zlato, proč?
Nemohl jsem spát.
Kdo je to, Rachel?
Nechte ho být!
Rachel?
- Noahu... - Poslouchej.
Musím s tebou mluvit.
Věřím ti.
Jsi tam?
Viděl tu kazetu.
Kdo ji viděl?
Náš syn.
ÚTERÝ DEN ŠESTÝ
Fotíš si mě.
Viděl jsem tě.
Když jsem na školním dvoře.
Býváš tam.
Chceš mě vídat častěji?
Ne.
Ty bys chtěl?
- Rachel a já jsme byli... - Mladí.
Máma už mi to říkala.
Problém je,
že bych asi nebyl dobrý táta.
Možná proto, že ten můj...
za nic nestál.
Jenže nechci, abys měl jiného.
Myslím tátu.
To je hlavolam.
Jo, to je.
PROČ TO MÁM V HLAVĚ?
- Musíme jít, pane. - Ještě to nemám.
Noah mi řekl, abych ti namaloval obrázek.
Její život máš jako na dlani.
Na jedné straně je tu šťastná ženská, která se svým mužem
jezdí na koních. Žádné starosti, klid a bezpečí.
Ve tváři má světlo.
A hrdost.
Jednoho dne se něco stane,
dostane se do úzkých a to světlo zhasne.
Pak skončí úplně sama v psychiatrické léčebně
v Eole.
Co se jí stalo?
To ještě nevím.
Ale myslím, že to souvisí s těmi koňmi.
- Měli bychom na ten ostrov zajet spolu. - Je úterý.
Zbývá mi jen jeden den.
Ty musíš do nemocnice zjistit o Anně co nejvíc.
Ty obrazy na kazetě nás někam vedou.
Viděla je i Katie.
Myslím,
že před smrtí uvidíš tenhle kruh.
Do háje!
Počkej!
RICHARD MORGAN, MAJITEL RANČE
NA PŘEHLÍDCE SE ZRANIL JEDEN JEZDEC
Anna Morganová během nehody držela svou dceru v náručí
Dceru?
Ahoj.
To je dobrý. Já ti neublížím.
Jenom klid.
To je ono.
No tak. Nic ti neudělám.
To je dobrý. Uklidni se.
Je tu někdo?
Kristepane.
Pomozte někdo!
Tati, můj kůň!
Utíká ven!
Potřebuju se podívat na záznamy pacientky Anny Morganové.
Jste příbuzný?
Ne.
Je mi líto, pane. Tohle je psychiatrické zařízení. Naše záznamy jsou důvěrné.
Zemřela před 24 lety. Myslím, že jí to nebude vadit.
Je mi líto. Nejde to.
Podívejte,
už jsem je dřív viděl. Už jsem tam nahoře byl.
To vám nevyšlo. Archiv je dole.
Tak jo.
Trhněte si.
Jsi tu, Anno?
MORGANOVA KOŇSKÁ FARMA
Haló?
Promiňte, pane Morgane. Měl byste pro mě chvilku?
Jsem Rachel Kellerová. Ze Seattle PI.
Chcete vědět něco o těch koních.
Nechtěla jsem jen tak... Ale nemohla jsem na vás sehnat telefon...
Vždycky se objeví nějaký pisálek,
který slyšel o tom, co se stalo.
Ale o čem chcete ještě psát, to nevím.
Doufala jsem, že si na mě najdete chvilku.
Tady práce nikdy nekončí.
Ale snad by to na chvilku šlo.
Tak o čem píšete, slečno?
O koních vůbec, nebo jen o těch, co se chovají divně?
Prý jste nějaké musel utratit.
Většinou se zabili sami. Utopili se.
Jak se dostali ven?
Prolomili ohrady a běželi na pobřeží.
- Takže zešíleli? - Vypadá to tak.
Nebo možná cítí některé věci dřív než my.
A kde máte koně teď?
Už je nechovám.
Myslela jsem si to. Po tom, co se stalo.
Muselo to být těžké. Pro vás pro oba.
Pro vás i vaši ženu.
Promiňte, slečno. Jak že se jmenujete?
- Rachel. - Rachel,
povíte mi, o čem chcete mluvit doopravdy?
Víte, co to je?
Myslím, že je to zpráva od vaší ženy.
Na té kazetě je Anna. Je zrovna v tomhle pokoji.
Je tam ten maják, jsou tam koně...
- Kde jste to vzala? - V motelu Zátiší.
Je jen tahle jedna?
Mám ještě kopii.
Dnes mám moc práce.
Farma je rozlehlá.
Jakmile dokončím jednu věc,
hned musím opravit další.
Vy tu kazetu nechcete vidět? Nejste zvědavý?
Zvědavý?
Ne. Ani ne.
- Pane Morgane... - Nemůžu vám pomoct.
Kde je vaše dcera?
- Možná by mi mohla pomoct ona... - Já nemám dceru.
- Prosím? - Co jste vy novináři zač?
Tragédii jednoho člověka vnucujete celému světu.
Šíříte ji jako nemoc.
- Pane Morgane... - Řekněte mi, slečno,
co si myslíte, že víte?
Tak to nechte být.
MORGANOVÁ, ANNA
„Halucinace Anny Morganové.“
Tak co je s tebou?
„Otěhotněla roku 1965. Potrat roku 1966.
Otěhotněla roku 1966. Potrat.“
Kristepane, nechtěla to vzdát.
PROJEKČNÍ TERMOGRAFIE PACIENT - SAMARA MORGANOVÁ
„Sezení ukončena na žádost otce.
Viz videozáznam č. SM0015.“
Aidane?
Aidane, to je máma.
- Ahoj, mami. - Zlato, ten dům, co jsi nakreslil,
kdes ho viděl?
Představoval sis ho? Proto jsi ho nakreslil?
Představoval?
Proč jsi nakreslil ten dům?
- Protože mi to řekla. - Kdo?
Kdo ti to řekl?
Ta holčička.
Ona s tebou mluví?
Ne.
- Ukazuje mi různé věci. - Ukázala ti ty koně?
V té stáji se jí nelíbí.
Koně ji v noci budí.
Takže ona tam pořád žije?
Ne.
Teď žije na jednom tmavém místě.
Na chytání krabů už jsi trochu starý, Cale.
Tvoje tělo už tolik nevydrží, víš.
Ani ty už nejsi k nakousnutí.
Uvidíme, jestli ulovíš lepší.
Dobrý den. Jsem doktorka Grasniková.
Myslím, že tu byl přede mnou.
Darby je tu pořád.
Viď, Darby?
Je to můj vnuk. Přijela jste trajektem, že?
Ano.
- Žijete tady dlouho? - Jsem odtud. Jiný lékař tu není.
Pak znáte Morganovy a jejich dceru.
- Znáte jejich dceru? - „Znáte jejich dceru?“
O co vám jde?
Omlouvám se. Nevím, jak to říct,
ale mám vidiny. Vidím obrazy.
Vidí je i můj syn.
Právě kvůli němu jsem tady.
A z nějakého, nevím jakého důvodu,
jsem tu i kvůli tomu děvčeti.
Něco podobného jsem už dlouho neslyšela.
Nic si nepřála víc, než mít dítě. Chudák Anna.
Snažili se o to řadu let, ale asi to nemělo být.
Pak jednu zimu odjeli. Když se vrátili, byla s nimi Samara.
Prý ji adoptovali. Nikdy neřekli, odkud je.
Její matka prý po komplikacích zemřela.
Ale měli své dítě, měli koně a všechno bylo v pořádku.
Dokud Anna nezačala chodit za mnou.
Trpěla halucinacemi. Viděla určité věci.
Strašlivé věci.
Jako by ji spalovaly.
Souviselo to se Samarou.
Měla je kvůli tomu děvčeti.
Léčila jste i Samaru?
Neměla nějaké problémy?
- Myslíte z lékařského hlediska? - Myslím z jakéhokoli hlediska.
Když se narodil Darby,
věděli jsme, že něco není v pořádku.
Přesto jsme ho milovali.
Jenže to chce hodně energie. A někteří lidé mají své meze.
Co se jí stalo?
Odkázala jsem je na psychiatrickou léčebnu v Eole.
Asi tam ještě je.
Vy to nevíte?
Jak je to možné?
Zažili jsme hodně těžkých roků.
Krutých zim,
malých úlovků, sítí bez ryb.
To ještě předtím, než přišli ti koně.
Když člověk žije na ostrově a nachladí se, jako by se nachladili všichni.
Bez urážky, ale co tím sakra chcete říct?
Tím chci říct, že od té doby, co to děvče odešlo, je nám líp.
Rok 1978. Páni, to už je hodně dávno.
Na recepci mi řekli, že by to tu mělo být.
To mělo. Tak vy jste otec té pacientky?
Jo. Jsem Richard Morgan.
- Jak to, že vypadáte tak mladě? - Držím dietu a cvičím.
Kecy!
Nic víc.
Já nejsem blbec, víte.
Jestli se tu kazetu pokusíte odnést,
půjdu po vás, jasný?
Chci se na ni jen podívat.
Odpovídám za každou kazetu, která tu je.
Mám v tom systém.
A nechci, aby mi ho někdo narušil.
Já bych ho nikdy nenarušil...
Hlavně že si rozumíme.
Teď jsem ale naštvanej.
Stojí tam, kdo to viděl naposled?
RICHARD MORGAN, PROSINEC '09
Jo. Byl jste to vy.
No tak.
Mobilní telefon, který voláte, je vypnutý,
nebo je mimo dosah signálu.
To je krám.
No tak, Rachel.
Haló?
Pane Morgane?
RODNÝ LIST
MORGANOVÁ
Toto je SM0015, Samara Morganová, hodina číslo 14.
Nezlob.
Tak, proč jsi pořád vzhůru?
Musíš někdy spát.
Zdá se ti něco?
Samaro?
Promluvíme si o těch obrázcích.
Jak jsi je udělala?
Samaro?
Jak jsi udělala ty obrázky?
Já je...
nedělám.
Vidím je a pak...
prostě...
jsou.
Samaro, musíš mi říkat pravdu, ano?
Můžu vidět maminku?
Ne, Samaro. Dokud nebudeme vědět, co s tebou je.
- Já mám maminku ráda. - Ano, to máš.
Ale už jí přece nechceš ublížit, že ne?
Nikomu nechceš ublížit.
Jenže to dělám. A to je mi líto.
Nemůžu to zastavit.
A proto jsi tady.
Abych ti to pomohl zastavit.
- On mě tu nechá. - Kdo?
Táta.
Jen ti chtějí pomoct.
Táta ne.
Tvůj táta tě má rád.
Táta má rád koně.
Chce, abych odešla.
Ale nechce.
Jenže on neví.
Co neví?
Samaro?
Už mi nikdy nebude nic našeptávat!
Co jste jí udělal?
Byla to vaše dcera!
Vy jste Samaru zabil, že? A když vaše žena...
Moje žena neměla mít dítě!
Pane Morgane!
- Co to děláte? - To šeptání...
Bylo slyšet pořád. V noci, ve spánku.
Slyšeli je i ti koně.
- Pojďte sem. - A ty obrázky.
Kristepane! Ty věci, které ukazovala.
- Pořád je ukazuje. - A nikdy nepřestane.
To, že jste přišla, je důkaz.
Kde je? Prosím.
Musím ji zastavit. Když to neudělám, můj syn zemře.
Ano, zemře.
- Ona nikdy nespí. - Počkejte.
Ne!
Rachel, už je to v pořádku!
To je dobrý.
Jsi v pořádku.
Není ti nic?
Ježíši.
V té stáji se jí nelíbí.
Koně ji v noci budí.
„V té stáji se jí nelíbí.“
Cože?
Koně ji v noci budí.
Samaro?
Zavřel ji tady.
Její máma ztrácela rozum.
Morgan z toho vinil dítě.
Proto ji tu zavřel.
Samotnou.
Samotnou ne.
Rachel...
Něco pod tím je.
Jako by to do toho dřeva někdo vyryl.
Nebo vypálil.
Ten strom jsem už viděla.
- Byl na té kazetě. - Ne.
Já tam byla.
V motelu Zátiší.
STŘEDA DEN SEDMÝ
Slunce prosvítalo listy, takže vypadaly jako v ohni.
Zrovna zapadalo.
Právě jsem se dívala na tu kazetu.
To bylo před týdnem.
A jsme tam, kde jsme byli.
Něco nás sem přivedlo. Ten strom, ta kresba na zdi.
To je jedno.
Už je moc pozdě.
Musíš mu pomoct.
- O čem to mluvíš? - O Aidanovi.
Teď je to na tobě. Využij čas, který máš, a vymysli něco.
- Přijdeme na něco spolu a teď hned! - Už je pozdě!
Nech toho! Musí být důvod, proč jsme tady.
- Jaký? - Nevím,
ale je to něco v tomhle pokoji! Je to ten telefon!
Ta televize!
No tak! Co kdybys nám to řekla!
Noahu...
Podívej.
Ježíši.
- Jak myslíš, že je hluboká? - Nic nevidím.
Měli bychom tam něco hodit.
Myslíš, že je tam dole?
Rachel!
Tady jsem!
Jsem v pořádku.
Aspoň myslím.
Půjdu něco najít, abych tě dostal ven!
Pospěš si!
Noahu?
Dokola
Svět náš se točí
Zastav ho
A nic neskončí
Že je tu krásně, Samaro?
Je tu takový klid.
Vím, že nám bude líp.
Nic jsem si nepřála víc než tebe.
Ještě byla naživu.
Už je dobře.
Je to dobrý.
Rachel!
Rachel, slunce už zapadlo!
Zapadlo slunce! Slyšíš mě?
Už zapadlo slunce.
Rachel!
Rachel, jsi tam?
Jsem.
Pohřbí ji příští týden.
Je po všem.
Jsi v pořádku?
Nic si nepřála víc než to dítě.
Jak to mohla udělat?
Chtěla jen, aby ji poslouchali.
Děti někdy...
křičí, pláčou nebo kreslí obrázky.
Chci jet domů.
Neumím si představit, že bych v té studni byl úplně sám.
Jak dlouho by se to dalo vydržet?
Sedm dní.
Vydržel bys sedm dní.
Co kdybys mi někdy zavolala?
Pokud si zrovna nepůjčíš video.
Zavolej mi zítra.
A pozítří.
Rachel?
Kolik je hodin?
Buď je už pozdě, nebo ještě brzy, podle toho, jak se na to díváš.
Ty nemusíš do práce?
Dneska ne.
Co se stalo s tou holčičkou?
Se Samarou?
Tak se jmenuje?
- Ještě je na tom tmavém místě? - Ne.
My jsme ji vysvobodili.
- Vy jste jí pomohli? - Jo.
Proč jste to udělali?
- Co je na tom? - Neměli jste jí pomáhat.
Už je to v pořádku. Neublíží ti.
Ona...
Copak to nechápeš, Rachel?
Ona nikdy nespí.
PROPUŠTĚNÍ NA SVOBODU DO VÝSLECHU ODLOŽENO
Zvedni ten telefon, Noahu.
No tak, zvedni ho.
No tak, Noahu. Zvedni ten zatracenej telefon!
No tak!
Jdi do svého pokoje! Hned!
Co chceš?
Co ode mě chceš?
Proč ne já?
Co jsem udělala jinak než on?
Chtěla jen, aby ji poslouchali.
Chce, abych odešla.
Moje žena neměla mít dítě!
- Nic jsem si nepřála víc než tebe. - Copak to nechápeš, Rachel?
- Jenže on neví. - Ona nikdy nespí.
Tragédii jednoho člověka vnucujete celému světu.
- Šíříte ji jako nemoc. - Nikomu nechceš ublížit.
Jenže to dělám.
A to je mi líto.
Nemůžu to zastavit.
Mám ještě kopii.
KOPIE
Zastrčit.
Pustit.
Zastrčit.
To zabíjení nepřestane, že?
Ona toho nikdy nenechá.
Neboj se, broučku. Tobě se nic nestane.
Ale co lidi, kterým to ukážeme?
Co se stane jim?
Podle románu Kodžiho Suzukiho Kruh a filmu RingSBSC