HARRY POTTER A TAJEMNÁ KOMNATA
Nemůžu tě pustit ven, Hedviko.
Mimo školu nesmím používat kouzla.
-Navíc kdyby strýc Vernon... -Harry Pottere!
Teď jsi tomu dala.
Tady je. Vernone.
Varuju tě. Jestli ten zatracený pták nepřestane, musí z domu.
Když ona se nudí.
Kdybych ji mohl pustit na hodinu nebo na dvě...
Abys mohl posílat vzkazy svým úchylným kamarádům? Tak to ne.
Vždyť já ani jeden vzkaz nedostal. Od žádného z nich.
Ani jeden.
Celé léto.
Kdo by s tebou chtěl kamarádit?
Měl bys projevit víc vděku.
Odmalička tě vychováváme, utrhujeme si jídlo od úst.
Nechali jsme ti Dudleyho druhou ložnici,
čistě z dobroty srdce.
Ještě ne. Až přijdou Masonovi.
Měli by tu být každou chvíli.
Tak ještě jednou.
Petunie, až přijdou Masonovi, budeš...
V obýváku. Abych je u nás přívětivě uvítala.
-Dobrá. Dudley, ty budeš... -Já budu čekat u dveří.
Výtečně.
A ty?
Já budu u sebe. Budu zticha, jako bych vůbec neexistoval.
To teda budeš.
S trochou štěstí to bude největší obchod mojí kariéry.
A ty mi ho nezkazíš.
Pane a paní Masonovi, vítejte v našem...
Harry Potter. Nesmírná čest pro mě.
-Kdo jsi? -Domácí skřítek Dobby, pane.
Nechci být neomalený,
ale tohle není ta pravá chvíle, abych měl v pokoji skřítka.
Ano, pane. Dobby to chápe.
Jenže Dobby vám přišel říct...
Je to složité, pane. Dobby neví, odkud začít.
-Tak se na to posaď. -Posadit se?
Dobby, pšt! Promiň. Nechtěl jsem tě urazit.
Urazit Dobbyho!
Dobby už slyšel o vaší ušlechtilosti.
Nikdy mu ale nikdo neřekl, aby se posadil, jako rovný kouzelníkům.
Asi jsi moc slušných kouzelníků nepotkal.
To tedy ne.
To bylo ode mě ošklivé.
-Neřád Dobby. -Přestaň! Nech toho!
Nech toho, Dobby, prosím.
Toho si nevšímejte. To je jen kočka.
-Neřád Dobby. Neřád! -Dost, Dobby! Přestaň!
Není ti něco?
Dobby se musel potrestat, pane.
Málem mluvil špatně o své rodině.
-Své rodině? -Rodině kouzelníků, kde slouží.
Dobby musí navždy sloužit jedné rodině.
Kdyby se někdy dozvěděli, že tu Dobby byl...
Dobby ale musel přijít. Dobby musí Harryho chránit. Varovat ho.
Harry Potter se letos nesmí vrátit
do školy čar a kouzel.
Kvůli spiknutí. Mají se při něm stát ty nejhroznější věci.
Jaké hrozné věci? A kdo je chystá?
To nemůžu říct!
-Jasně, rozumím. Nemůžeš. -Problémy. Nenuťte mě...
-Polož tu lampu, Dobby. -Neřád Dobby.
A když dojdou k deváté jamce...
-Dej mi tu lampu. -Pusťte to!
Přestaň, Dobby.
-Pusťte mě. -Vlez tam a buď zticha!
-Co tady k čertu provádíš? -Já jen...
Zkazil jsi mi vtip o Japoncích na golfu.
Pardon.
Ještě jednou, a budeš litovat, že ses vůbec narodil.
-A sprav ty dveře. -Ano, pane.
Vidíš, proč se musím vrátit?
Nepatřím sem. Patřím do vašeho světa, do Bradavic.
-Jedině tam mám kamarády. -Co Harrymu Potterovi nepíšou?
Myslím, že jenom...
Moment, jak můžeš vědět, že mi nenapsali?
Harry Potter se nesmí na Dobbyho zlobit.
Kdyby si Harry Potter myslel, že na něj kamarádi zapomněli,
třeba by se už ani do školy nechtěl vrátit, pane.
-Dej mi je! Dělej! -Ne!
Dobby, pojď zpátky.
Ne, Dobby, prosím.
Harry Potter musí slíbit, že se nevrátí do Bradavic.
Nemůžu. V Bradavicích jsem doma.
Pak to Dobby musí udělat, pane. Pro dobro Harryho Pottera.
...se rozlila voda po celé podlaze té ohromné budovy.
Povídá: "Koukej na tu spoustu vody."
A ten druhý na to: "Jo, a to vidíš jen tu nahoře."
Moc se omlouvám. To je můj synovec, je to blázen.
Setkání s cizími lidmi ho rozruší, proto musel být nahoře.
Do té školy se už nikdy nevrátíš.
Nikdy už neuvidíš ty svoje úchylné kamarády. Nikdy!
Ahoj, Harry.
Ron? Fred? George? Co tu děláte?
Zachraňujeme tě. Tak dělej, sbal si kufr.
Radši ustup.
A jedem.
Co to bylo?
Pottere!
Co se děje, tati?
Jeď, jeď, jeď!
Dělej, Harry, pospěš si.
Petunie, on utíká!
Držím tě, Harry.
Pusťte mě!
Kdepak, ty a ten tvůj zatracený holub nikam nejedete!
-Pusťte! -Jeď!
Ne, ne, ne...
Tati! Neublížil sis, tati?
Mimochodem, všechno nejlepší k narozeninám.
Pojďte.
Fajn, pojď.
Buďte tiše.
-Co kdybysme si vzali? -Jasně, mamka to ani nepozná.
Není to nic moc, ale jsme tu doma.
Je to nádhera.
Kde jste byli?
Harry, moc ráda tě vidím.
Postele prázdné! Žádný vzkaz! Auto pryč!
Mohli jste se zabít! Mohli vás vidět.
Tobě samozřejmě nic nevyčítám, Harry.
Umřel by hladem, mami. Na okně měl mříže.
Ty doufej, že nedám mříže na tvoje okno, Ronalde Weasley.
Pojď, Harry. Je čas na snídani.
Tady máš, Harry. Tak se posaď.
Tak. Vezmi si.
-Mami, neviděla jsi můj svetr? -Ano, byl na kočce.
Ahoj.
Co jsem provedl?
Ginny. Mluvila o tobě celé léto. Bylo to k nevydržení.
-Dobré ráno, Weasleyovi. -Dobré ráno, tati.
-To byla noc. Devět prohlídek. -Prohlídek?
Dělá na ministerstvu kouzel. V odboru zneužívání mudlovských výtvorů.
Je z mudlů celý vedle.
Tak.
A kdo jsi ty?
Promiňte. Jsem Harry Potter.
Propána, opravdu?
Jistě, Ron nám o tobě vypravoval. Kdy jsi přijel?
Dnes ráno.
Tvoji synové v noci letěli tvým kouzelným autem do Surrey a zpět.
Je to pravda? Jak letělo?
Chci říct, to od vás nebylo správné, chlapci. Ani trochu.
Harry, ty přece víš o mudlech všechno.
Pověz mi, k čemu přesně slouží gumová kachnička?
To bude Errol s poštou.
Skoč pro ni, Percy, prosím.
-Errol? -To dělá vždycky.
Dopisy z Bradavic pro nás. A poslali dopis i pro Harryho.
Brumbál už ví, že jsi tady, Harry. Tomu nic neujde.
To nebude laciné.
-Jen učebnice zaklínadel přijdou draho. -To zvládneme.
Jen na jednom místě se to dá koupit. Příčná ulice.
Dobře.
Jdeme na to, Harry. Půjdeš první.
Harry ještě s Letaxem necestoval.
S Letaxem?
Tak běž první, Rone, aby to Harry viděl.
Běž...
To je ono.
Příčná ulice!
Vidíš? Nic to není. Neměj strach. Pojď.
Tak pojď.
Dovnitř. Pozor na hlavu.
Správně. A teď si naber Letax.
To je ono.
Nezapomeň, že to musíš říct opravdu zřetelně.
Příčnalice.
-Jak to říkal, drahý? -Příčnalice.
No nazdar.
-Snad ses neztratil, milánku? -Ne, vůbec ne, díky. Já jenom...
Pojď s námi. Pomůžeme ti najít cestu.
-Ne, prosím, já... -Harry?
Hagride!
Co tady hledáš? Pojď sem.
OBRTLÁ ULICE
Ty vypadáš, Harry. Courat po Vobrtlý ulici je o kejhák.
Snad tě tam nikdo neviděl. Bůhví z čeho by tě podezřívali.
Ztratil jsem se. Já...
Moment, cos tam dělal ty?
Sháněl jsem něco proti slimákům.
Málem už sežrali všecko zelí.
Harry. Hagride.
Ahoj, Hermiono.
-Tak ráda vás zase vidím. -Taky tě rád vidím.
Co sis to udělal s brýlemi?
Oculus reparo.
Tohle si tedy vážně musím zapamatovat.
Tak teď už si poradíte, Harry? Fajn, tak já vás už tady nechám.
-Dobře, ahoj. -Díky. Ahoj.
Pojď. Všichni si dělali hrozné starosti.
MÉ KOUZELNÉ JÁ
ZLATOSLAV LOCKHART
-Harry, drahá. -Cože?
-Harry. -Harry.
Díkybohu. Doufali jsme, že jsi to přelétl jen o jeden rošt.
Dámy a pánové, pan Zlatoslav Lockhart.
To je on.
Mamka je z něj hotová.
Ustupte, prosím. Nechte mě projít, madam.
Uhni, holčičko. Tohle je pro Denního věštce.
Vždyť je to Harry Potter.
Harry Potter!
Promiňte, madam.
Usmívej se, Harry. Zasloužíme si být na první stránce.
Dámy a pánové, toto je zcela výjimečná chvíle.
Když mladý Harry dnes ráno přišel do Krucánků a kaňourů,
aby si koupil můj životopis Mé kouzelné já,
který mimochodem touto dobou
slaví 27. týden na čele seznamu bestsellerů,
neměl potuchy, že bude odcházet
s mými celými sebranými spisy
zdarma.
A teď, dámy...
Harry, dej mi je, já je nechám podepsat.
Počkejte všichni venku. Tak běž, Rone.
Pardon.
Tohle ti dělá dobře, co?
Slavný Harry Potter. Staví se pro knížky, a už je v novinách!
Nech ho na pokoji.
Pottere! Ty už máš holku?
No tak, Draco, buď hodný.
Pan Potter.
Lucius Malfoy. Konečně.
Promiňte.
Vaše jizva je legendou.
Stejně jako ten, kdo vám ji udělal.
Voldemort zabil mé rodiče.
Byl to obyčejný vrah.
Musíte být statečný, když ho jmenujete.
Nebo pošetilý.
Strach ze jména jen posiluje strach z jeho nositele.
A vy musíte být Grangerová.
Draco mi vyprávěl o vás a vašich rodičích.
Ostatní mudlové se vás prý bojí.
Mudlové, že ano?
Podívejme, rudé vlasy, prázdné výrazy.
Usmolené učebnice z druhé ruky.
Musíte být Weasleyovi.
Děti, tady je blázinec. Pojďte ven.
-Ale ale, Weasley senior. -Luciusi.
Máte teď na ministerstvu rušno, Arture. Všechny ty prohlídky.
Doufám, že vám platí přesčasy.
I když, jak se tak dívám, tak spíš ne.
Povězte mi, co z toho máte. Jste všem kouzelníkům pro ostudu.
A ani vám za to slušně neplatí.
Máme odlišný názor na to, co je kouzelníkům pro ostudu, Malfoyi.
To ano.
Paktovat se s mudly...
Myslel jsem, že hlouběji už klesnout nemůže.
Ještě se uvidíme.
Těš se ve škole.
-10:58. Honem, pojďte! -Vlak za chvíli odjíždí.
Frede, Georgi, Percy, běžte.
Tak.
Až po tobě, drahá.
Pojď, Ginny, najdeme ti místo. Honem.
Jdeme.
-Co to tady vyvádíte? -Promiňte.
Nějak mi ujel vozík.
-Proč nemůžeme projít? -Nevím.
Přepážka se bůhví proč zavřela.
Vlak odjíždí přesně v jedenáct. Ujel nám.
Harry, když to nejde projít,
rodiče se nedostanou zpátky.
Měli bychom jít a počkat u auta.
Auto.
Rone, nezapomeň,
většina mudlů není zvyklá na létající auta.
Jasně.
A je to.
A hrome, tlačítko neviditelnosti je rozbité.
Sleť s tím níž. Musíme najít ten vlak.
Dobře.
Teď stačí, když doženeme vlak.
Nemůžeme být daleko.
-Slyšíš? -Asi ho doháníme.
Moment.
Harry!
Drž se.
Chyť se mě!
Drž se!
Rád bych. Potí se ti ruce.
-Tak jsme ten vlak našli. -Jo.
Vítej doma.
Nahoru!
Nejde to!
Uhni! Pozor na strom!
Stůj, stůj, stůj!
-Moje hůlka. Koukni, hůlka. -Buď rád, že to nebyl krk.
-Co to bylo? -Já nevím.
Dělej! Jeď! Honem!
Prašivko. Není ti nic?
Auto!
Taťka mě zabije.
Počkej, Hedviko.
Objeví se u mě domácí skřítek,
nemůžeme projít na nástupiště,
potom nás málem zabije strom.
Zjevně tu o mě letos někdo nestojí.
Pořádně se tu rozhlédněte.
Tahle noc je dost možná poslední, kterou tady strávíte.
Máte to ale pěknej malér.
Vidělo vás nejméně sedm mudlů.
Víte, jak vážný je to přestupek?
Riskovali jste odhalení našeho světa.
Nemluvě o škodě, kterou jste způsobili Vrbě mlátičce,
která zde stála dřív, než jste se narodili.
Myslím, že nám uškodila víc než my jí.
Mlčte!
Kdybyste byli ze Zmijozelu a váš osud závisel na mně,
poslal bych vás ještě dnes oba domů!
-Jenomže... -Jenomže k vám nepatří.
Profesor Brumbál. Profesorka McGonagallová.
Pane řediteli,
tito chlapci porušili výnos o omezení čar a kouzel nezletilých kouzelníků.
Já školní řád velice dobře znám, Severusi.
Jsem dokonce z velké části jeho autorem.
Ředitelkou nebelvírské koleje
je profesorka McGonagallová, a ona rozhodne, jak budou potrestáni.
Tak my si zajdeme pro věci.
O čem to mluvíte, pane Weasley?
Vyloučíte nás, že ano?
Dnes ne, pane Weasley.
Ale zdůrazňuji, že to, čeho jste se dopustili, je velice závažné.
Ještě dnes napíšu vašim rodinám a oba dostanete školní trest.
Dobré ráno.
-Dobré ráno. -Dobré ráno, paní profesorko.
Vítejte ve skleníku číslo tři, druháci. Postavte se kolem stolu.
Dnes budeme přesazovat mandragory.
Kdo ví, jaké vlastnosti má kořen mandragory?
Slečna Grangerová.
Mandragora neboli pekřín
se používá k uvedení zkamenělých do původního stavu.
Je velmi nebezpečná. Křik mandragory má smrtící účinky.
Výborně. Deset bodů pro Nebelvír.
Jelikož naše mandragory jsou jenom sazeničky,
jejich křik vás zatím nezabije.
Dokázaly by vás ovšem omráčit. Přinesla jsem vám klapky na uši,
které vás ochrání.
Tak si je prosím nyní nasaďte.
Zakryjte si uši a dávejte pozor.
Pevně uchopíte mandragoru
a prudce ji vytáhnete z kořenáče.
Jasné?
A teď ji položíte do druhého kořenáče
a posypete ji troškou hlíny, aby byla v teple.
Longbottom si špatně nasadil klapky.
-Ne, madam, jen omdlel. -Nechte ho tam.
Tak, dáme se do toho. Kořenáčů je tady spousta.
Chytit mandragoru a vytáhnout.
-Skoro bezhlavý Nick. -Percy, slečno Clearwaterová.
Zdravím, sire Nicholasi.
Řekni to. Jsem v loji.
-Jsi v loji. -Ahoj, Harry.
Já jsem Colin Creevey. Jsem taky z Nebelvíru.
Ahoj, Coline. Těší mě.
Rone, to je tvoje sova?
Ten pták je přímo postrach.
To ne!
Koukněte, Weasley dostal Huláka.
Otevři to. Já jednoho od babičky neotevřel. Bylo to strašné.
Ronalde Weasley!
Jak to, žes ukradl to auto? Jsem naprosto znechucená!
Tvého otce čeká vyšetřování v práci
a je to jenom tvoje vina!
Ještě jednu takovou lumpárnu,
a pojedeš rovnou domů!
Ginny, drahoušku, gratulujeme ti k Nebelvíru.
Jsme na tebe moc hrdí.
Nyní vám představím nového učitele obrany proti černé magii.
Mě.
Zlatoslav Lockhart,
nositel Merlinova řádu třetí třídy,
čestný člen Ligy na obranu proti černé magii
a pětinásobný vítěz
ceny Týdeníku čarodějek v soutěži o nejkouzelnější úsměv.
Ale to nechme.
Tu smrtonošku v Bandonu jsem nezahnal úsměvem.
A teď pozor!
Mým úkolem je připravit vás,
abyste dokázali čelit i těm nejodpornějším stvořením.
Možná že teď stanete tváří v tvář svým nočním můrám.
Ale nic zlého se nemůže stát, dokud jsem tady s vámi já.
Žádám vás, abyste nekřičeli.
Mohli by se rozzuřit.
Cornwallští rarachové?
Čerstvě nachytaní rarachové.
Jen se smějte,
ale raraši dokážou být po čertech úskočná sebranka.
Uvidíme, jak si s nimi poradíte. Teď!
Pusťte se do nich a pochytejte je. Jsou to jenom raraši!
-Počkej tu chvíli, milánku. -Sundejte mě, prosím!
To jsou pěkný kudrlinky.
-Odprejskni! -Stůj. Nehýbej se.
Pestiraran pesternomi!
Tumberlý tinkadel!
Vy tři pochytáte ten zbytek a dáte je zpátky do klece.
A co budeme dělat?
Imobilus!
Proč jsem to vždycky já?
Celé léto jsem promýšlel nový tréninkový program.
Budeme trénovat dřív, tvrději a déle.
Co to...? To snad není pravda.
-Kam to jdete, Flinte? -Trénovat famfrpál.
-Dneska má hřiště Nebelvír. -Klídek, Woode. Mám povolení.
A jejej, cítím malér.
Já, profesor Severus Snape, povoluji zmijozelskému družstvu
trénovat dnes na hřišti kvůli zacvičení nového chytače.
Nového chytače? Koho?
-Malfoye? -Ano.
A to není jediná novinka.
Nimbusy 2001. Kde jste je vzali?
Dárek od Dracova otce.
To víš, Weasley, můj otec si může dovolit to nejlepší.
V Nebelvíru se místa v družstvu nekupujou.
Získávají se díky talentu.
Na nic jsem se tě neptal, ty mudlovská šmejdko.
Za tohle zaplatíš, Malfoyi! Nažer se slimáků!
Co je ti, Rone?
Řekni něco.
-Páni. Otočil bys ho, Harry? -Ne, Coline, koukej zmizet.
Vezmeme ho k Hagridovi.
Bude vědět co dělat.
Tak tohle chce speciální vybavení.
Můžeme jenom čekat, až ho to přejde.
-Tak. -Jen s tím ven.
-Kdo to měl schytat? -Malfoy. Řekl Hermioně...
Já ani nevím, jak jí to řekl.
Mudlovská šmejdko.
-To snad ne! -Co to znamená?
Že máš nečistou krev. Mudlovský šmejd je nejsprostší výraz pro někoho,
jehož rodiče nekouzlí. Jako jsem já.
Není to výraz používaný v běžném hovoru.
Některý kouzelníci, jako jsou Malfoyovi,
si myslej, že jsou lepší než vostatní, protože maj čistokrevnej původ.
To je hrozné.
Je to nechutné.
Je to nesmysl. Nečistá krev.
Dneska nenajdete kouzelníka, co jí v sobě nemá aspoň polovinu.
A navíc, nevymysleli eště kouzlo, který by naše Hermiona nesvedla.
Pojď sem.
Nemysli na to, Hermiono. Vůbec si s tím nelam hlavu.
Jasný?
Harry.
Dovedl by sis představit
lepší způsob odbytí trestu,
než pomáhat mi vyřizovat korespondenci?
To těžko.
Sláva je vrtkavá dáma, Harry. Slávu si každý musí zasloužit.
To si pamatuj.
Pojď.
Pojď...
...ke mně.
-Cože? -Prosím?
Ten hlas.
Hlas?
-Slyšel jste to? -O čem to mluvíš, Harry?
Nejspíš už jsi trochu ospalý.
A můj ty bože, není divu, jsme tu už málem čtyři hodiny.
To je děsivé, jak ten čas letí, když se člověk dobře baví.
Děsivé.
Krev.
Cítím krev.
Rozsápu tě.
Zabiju tě.
Zabiju.
Zabiju!
-Zabiju! -Harry.
-Slyšeli jste to? -A co?
-Ten hlas. -Jaký hlas?
Slyšel jsem ho u Lockharta. A teď zase, jen...
Je čas.
Hýbe se. Chce někoho zabít.
-Zabít? -Počkej, Harry. Ne tak rychle.
Zvláštní.
-To jsem ještě nikdy neviděl. -Hnusný pavouci.
Co je tohle?
"Tajemná komnata je otevřena. Nepřátelé dědice, mějte se na pozoru."
Je to napsané krví.
Ale ne.
Filchova kočka.
Paní Norrisová.
"Nepřátelé dědice, mějte se na pozoru."
Jste na řadě, mudlovští šmejdi!
Co se to tu děje? No tak, z cesty.
Potter.
Co tady...?
Paní Norrisová?
-Vy jste zabil moji kočku! -Ne.
Zabiju vás!
-Zabiju! -Argusi!
Argusi, já...
Všichni se okamžitě rozejděte do svých pokojů.
Všichni kromě...
...vás tří.
Havraspárští, pojďte za mnou.
Není mrtvá, Argusi. Je proměněná v kámen.
Přesně tak. Smůla, že jsem tu nebyl.
Znám protikouzlo, které by ji bylo ochránilo.
Nevím, jak byla proměněna v kámen.
To on. Zeptejte se ho!
Vidíte, co napsal na tu zeď!
To není pravda, vážně. Té kočky jsem se ani nedotkl.
-Lžete. -S dovolením, pane řediteli.
Možná se Potter s přáteli ocitli v nesprávnou dobu na nesprávném místě.
Ovšem...
Máme tu řadu podezřelých okolností.
Například nezdá se mi, že bych Pottera viděl u večeře.
Obávám se, že je to moje vina.
Harry mi pomáhal s korespondencí.
Proto jsme ho také s Ronem šli hledat, pane profesore.
Když jsme ho našli, říkal...
-Ano, slečno? -Říkal jsem, že nemám hlad.
Šli jsme do společenské místnosti, když jsme našli paní Norrisovou.
-Platí presumpce neviny, Severusi. -Moji kočku proměnil v kámen!
-Chci, aby za to byl potrestán. -Dokážeme to napravit, Argusi.
Pokud vím, madam Prýtová čeká slušnou úrodu mandragory.
Až doroste, lektvar z ní přivede paní Norrisovou zpátky k životu.
A zatím
všem důrazně doporučuji opatrnost.
Všem.
-To je zvláštní, že ano? -Zvláštní?
Zaslechneš hlas, který slyšíš jen ty,
a paní Norrisová se najde zkamenělá. Prostě zvláštní.
Myslíš, že jsem o tom měl říct Brumbálovi a ostatním?
Zbláznil ses?
Ne, Harry. Slyšet hlasy není ani v kouzelnickém světě dobré znamení.
Má pravdu, chlapče.
Věnujte mi pozornost, prosím.
Děkuji. Dnes budeme proměňovat zvířata
v poháry na vodu.
Asi takhle.
Raz, dva, tři. Vera verto.
A teď vy. Kdo to chce zkusit první?
Pan Weasley. Raz, dva, tři. Vera verto.
Vera verto.
Potřebujete novou hůlku, pane Weasley.
-Slečno Grangerová? -Paní profesorko,
nemohla byste nám něco říct o Tajemné komnatě?
Tak dobře.
Všichni jistě dobře víte,
že bradavickou školu založili před více než tisíci lety
čtyři největší kouzelníci a čarodějky té doby.
Godric Nebelvír, Helga z Mrzimoru,
Rowena z Havraspáru a Salazar Zmijozel.
Tři z těchto zakladatelů pracovali ve vzájemné shodě.
-Ten čtvrtý ne. -Hádej kdo asi.
Salazar Zmijozel požadoval,
aby naše studenty vybírali přísněji.
Chtěl, aby výuka kouzelných umění zůstala v kouzelnických rodinách.
Neboli s čistou krví.
Ostatní nepřesvědčil, a rozhodl se ze školy odejít.
Podle legendy
Zmijozel vybudoval tady na hradě skrytou místnost,
známou jako Tajemná komnata.
Krátce před odchodem ji zapečetil.
Až do chvíle, kdy se do školy vrátí jeho právoplatný dědic.
Jedině on
dokáže komnatu otevřít
a vypustit hrůzu, která se v ní skrývá.
Tím očistí školu ode všech,
kdo podle něj nejsou hodni studovat magii.
Děti mudlů.
Škola byla mnohokrát prohledána,
ale žádná komnata nebyla nalezena.
Paní profesorko, co se podle té legendy v komnatě skrývá?
Prý tam žije něco,
čemu dokáže poručit jedině Zmijozelův dědic.
Říká se, že v ní žije
nějaká nestvůra.
Co myslíte? Existuje Tajemná komnata?
Ano. Není to jasné? McGonagallová i ostatní si dělají starosti.
Jestli ta komnata existuje a jestli je otevřená, znamená to...
Že se vrátil Zmijozelův dědic. Otázka je, kdo to je?
Kdo všechny z mudlovských rodin považuje za chamraď?
-Jestli mluvíš o Malfoyovi... -On to řekl.
"Mudlovští šmejdi."
Já vím. Ale Malfoy Zmijozelův dědic?
Možná má Ron pravdu. Vem si jeho rodinu.
Všichni už po staletí chodí do Zmijozelu.
Crabbe a Goyle to vědí. Možná to z nich nějak dostaneme.
Tak tupí nejsou ani oni. Možná bych ale věděla, jak by to šlo.
Bylo by to ale těžké.
A porušili bychom asi padesátkrát školní řád.
A bude to nebezpečné. Velice nebezpečné.
LEKTVARY NEJMOCNĚJŠÍ
Tady je to. Mnoholičný lektvar.
Je-li správně namíchán, umožní tomu, kdo ho vypije,
vzít na sebe dočasně tělesnou podobu někoho jiného.
Takže když se toho napijeme, proměníme se v Crabbea a Goylea?
-Páni. Malfoy nám poví všechno. -Ano.
Ale je to těžké. Nikdy jsem neviděla komplikovanější lektvar.
-Jak dlouho bude trvat příprava? -Měsíc.
Měsíc?
Hermiono, jestli je Malfoy tím dědicem,
napadne polovinu studentů z mudlovských rodin.
Já vím.
Lepší plán ale nemáme.
Další gól Zmijozelu!
NEBELVÍR - ZMIJOZEL
Zmijozel vede 90:30.
Tak co, ty nádhero?
Dávej pozor, Harry!
Pozor, Woode!
Po Harrym jde zákeřnej Potlouk.
Někdo s ním prováděl nepravosti.
Zneškodním ho.
Ne. I s normální hůlkou je to riskantní. Trefíš Harryho.
Trénuješ balet, Pottere?
Mě nedoženeš, Pottere.
Jdeme.
Harry Potter chytil Zlatonku! Nebelvír zvítězil!
Finite incantatem!
-Díky. -Jsi v pořádku?
Ne. Asi mám zlomenou ruku.
Jen klid, Harry, hned ti tu ruku spravím.
-Vy ne. -Chudák chlapec, neví, co mluví.
Neboj, vůbec to nebude bolet.
Brackium emendo!
Ano, to se ovšem občas stane,
ale hlavní je,
že už to nebolí. A kosti zjevně nejsou zlomené.
Zlomený? Žádný mu nezůstaly.
Je mnohem ohebnější.
Přestaňte dělat scény, pane Malfoyi. Můžete jít. Z cesty!
Měli jste ho rovnou přivést.
Zlomenina je hračka, ale dorůstání kostí ne!
Ale dokážete to, že ano?
Samozřejmě, ale bude to bolet.
Čeká vás zlá noc. Dorůstání kostí není nic příjemného.
Co jste čekal? Dýňovou šťávu?
Zabít.
Čas zabít.
Dobrý večer!
Dobby?
Harry Potter měl Dobbyho poslechnout.
Měl se vrátit domů, když mu ujel vlak.
Tak to ty. Kvůli tobě jsme s Ronem neprošli na nástupiště.
Tak jest, pane.
-Kvůli tobě nás málem vyloučili. -Alespoň byste byl někde jinde.
Harry Potter musí domů.
Dobby doufal, že jeho Potlouk bude stačit, aby Harrymu došlo...
To byl tvůj Potlouk, co mě honil?
Dobby toho moc lituje, pane.
Za trest si spálil ruce žehličkou.
Koukej zmizet, než mi ty kosti dorostou a uškrtím tě.
Dobby je zvyklý na výhrůžky smrtí.
Doma to slyší pětkrát denně.
Proč se mě vlastně pokoušíš zabít?
Ne zabít vás, pane. Rozhodně ne.
Dobby ví, jaké to bylo, než Harry Potter triumfoval
nad Tím-jehož-jméno-nesmíme-vyslovit.
S domácími skřítky zacházeli jako s chátrou, pane.
Pravda, s Dobbym tak zacházejí pořád.
Proč tohle nosíš, Dobby?
Tohle, pane? To je znamení, že domácí skřítek je otrok.
Dobby může dostat svobodu, jen když od pána dostane oblečení.
Slyšte!
Poslouchejte!
V Bradavicích se mají stát strašlivé věci.
Harry Potter tu nesmí zůstat,
když se má minulost opakovat.
Opakovat? Tohle už se někdy stalo?
To jsem neměl říkat.
-Neřád Dobby. -Dobby, nech toho.
Přestaň.
Pověz mi, kdy se to už stalo? Kdo za tím stojí?
To Dobby nesmí říct. Jen chce, aby byl Harry Potter v bezpečí.
Ne, Dobby. Řekni! Kdo je to?
Položte ho sem.
-Co se stalo? -Došlo k dalšímu útoku.
Myslím, že ho někdo proměnil v kámen, madam Pomfreyová.
Třeba se mu podařilo toho útočníka vyfotografovat.
Co to znamená, Albusi?
Znamená to,
že studentům hrozí nebezpečí.
-Co mám říct profesorům? -Pravdu.
Že v Bradavicích už není bezpečno.
Stalo se, čeho jsme se báli, Minervo.
Tajemná komnata je opravdu znovu otevřená.
Zase? Takže Tajemná komnata už někdy byla otevřená?
Jistě.
Otevřel ji Lucius Malfoy, když byl tady ve škole.
-Teď řekl Dracovi, jak se to dělá. -Možná.
Mnoholičný lektvar nám dá jistotu.
Proč ten lektvar připravujeme za dne
na dívčích toaletách? Nemůže nás tu někdo chytit?
Sem nikdy nikdo nechodí.
-Proč? -Kvůli Ufňukané Uršule.
Komu?
Ufňukané Uršule.
-Kdo je Ufňukaná Uršula? -Já jsem Ufňukaná Uršula.
Ani bych nečekala, že mě budeš znát.
Proč by se někdo bavil o ošklivé,
ubohé Ufňukané Uršule?
Je trochu přecitlivělá.
Pojďte sem!
Vidíte mě všichni?
Slyšíte mě všichni?
Výtečně.
Vzhledem k neblahým událostem posledních týdnů
mi ředitel dovolil založit skromný soubojnický klub,
abych vás připravil pro případ nutné sebeobrany.
Já sám jsem se nesčetněkrát musel bránit.
Veškeré podrobnosti najdete v mých spisech.
Představuji vám svého pomocníka,
profesora Snapea.
Souhlasil, že mi bude nápomocen při ukázce.
Nebojte se o něj.
Váš učitel lektvarů vám zůstane zachován, žádný strach.
Raz,
dva,
-tři! -Expelliarmus!
-Nestalo se mu něco? -To je fuk.
To byla skvělá ukázka, profesore,
ovšem když dovolíte, bylo zcela očividné, co máte v úmyslu.
Kdybych vás chtěl odrazit, bylo by to velmi snadné.
Nebylo by rozumné nejdřív studenty naučit,
jak odrážet nepřátelská kouzla, profesore?
Skvělý nápad, profesore.
Potřebuju dva dobrovolníky. Pottere, Weasley, co vy dva?
Weasleyova hůlka má katastrofické účinky, kolego.
Odnesli bychom Pottera na ošetřovnu v krabičce od zápalek.
Mohu navrhnout někoho z mé koleje?
Třeba Malfoye?
-Zlomte vaz, Pottere. -Děkuji.
Hůlky připravit!
-Bojíš se? -Ani ve snu.
Až napočítám do tří,
vyslovíte kouzelné formule, které odzbrojí protivníka. Pouze odzbrojí.
Nikomu se nic nestane. Raz,
-dva. -Everte statum!
Rictusempra!
Říkal jsem pouze odzbrojit.
Serpensortia!
Jen klid, Pottere. Já ho pošlu pryč.
Dovolte, profesore. Alarte ascendare!
Vipera evanesca.
Na co si to hraješ?
Máš hadí jazyk! Proč jsi nám to neřekl?
-Cože mám? -Umíš mluvit s hady.
Já vím. Kdysi jsem v ZOO na svého bratrance poštval hroznýše.
Kdysi. A co má být? Vsadím se, že to umí spousta lidí.
Ne, neumí. Je to ojedinělá schopnost, Harry.
To je špatné.
Proč? Kdybych tomu hadovi neřekl, aby Justina nechal na pokoji...
-To že jsi mu řekl? -Vždyť jsi tam byl. Slyšels mě.
Slyšel jsem tě mluvit hadí řečí. Mluvíš s hady.
Mluvil jsem jiným jazykem?
Nevím o tom.
Jak můžu mluvit řečí, o které nevím, že ji umím?
Nevím, Harry, ale znělo to, jako když hada proti němu štveš.
Poslyš, Harry.
Zmijozel nemá hada ve znaku bezdůvodně.
Salazar Zmijozel měl hadí jazyk. Uměl mluvit s hady, jako ty.
To je pravda.
Teď si celá škola myslí, že jsi jeho pravnuk nebo něco.
To nejsem.
Nemůžu být.
Žil před tisíci lety.
Co my víme? Můžeš být.
Uvidíme se ve společenské místnosti.
Krev. Cítím krev.
Všichni musí zemřít.
Zabít.
Čas zabíjet.
Přistižen při činu.
Tentokrát vás už vyloučí, Pottere.
Pamatujte si to.
Ne, pane Filchi! Vy nechápete...
Paní profesorko,
já to nebyl.
To vysvětlíte jiným, Pottere.
Profesor Brumbál vás očekává.
Citrónová zmrzlina.
Pane profesore?
Co tě trápí, Pottere?
Já jen přemýšlel, jestli jsi mě poslal do správné koleje.
Ano, tebe bylo obzvlášť těžké zařadit.
Ale stojím za tím, co jsem řekl před rokem.
Ve Zmijozelu bys vynikl.
Mýlíš se.
Harry?
Pane profesore,
váš pták... Nemohl jsem nic dělat.
-Prostě začal hořet. -Však měl načase.
Vypadal už příšerně.
Škoda, že ho vidíš v Ohňový den.
Fawkes je fénix, Harry.
Fénixové shoří, když přijde jejich chvíle,
a znovu se
narodí z popela.
Úchvatní ptáci, ti fénixové.
Unesou neuvěřitelně těžká břemena
a jejich slzy léčí.
Pane profesore, počkejte.
-Harry to neudělal. -Hagride...
-Vodpřisáhnu to na ministerstvu kouzel. -Hagride!
Klid.
Já si nemyslím,
-že Harry někoho napadl. -Jistě že ne.
Jo tak. Tak to jo.
-Já počkám venku. -Ano.
-Vy mě nepodezíráte, pane? -Ne.
Nemyslím, žes to byl ty.
Musím se tě ale zeptat,
jestli bys mi něco nechtěl říct.
Ne, pane.
Nic.
Jak myslíš.
Můžeš jít.
Vše připraveno. Potřebujeme něco z těch, v které se proměníte.
Z Crabbea a Goylea.
A musíme se pojistit, aby nás praví Crabbe a Goyle
nepřistihli, až se budeme Malfoye vyptávat.
-Jak? -Mám to promyšlené.
Naplnila jsem je Uspávacím lektvarem.
Obyčejným, ale účinným.
Hned jak usnou,
někam je schováte a vytrhnete jim pár vlasů.
A oblečete si jejich uniformy.
-Komu vyškubneš vlasy ty? -Já už pro sebe mám.
Millicent Bulstrodeová, Zmijozel.
Sebrala jsem jí to z hábitu.
Půjdu zkontrolovat lektvar.
Postarejte se, aby to našli.
Možná bych to měl udělat já.
Jo, jasně.
Wingardium leviosa.
To je dobrota.
Páni!
Neprasknou jednou?
Pojď, jdeme na to.
Za hodinu se nám vrátí naše vlastní podoby.
Přidejte vlasy.
Fuj, výtažek z Crabbea.
Na zdraví.
Asi budu zvracet.
Já taky.
Harry?
Rone.
Zatraceně!
Máme svoje hlasy.
Musíš mluvit jako Crabbe.
-Zatraceně. -Výborně.
Kde je Hermiona?
Já asi nepůjdu. Běžte beze mě.
Hermiono, co se děje?
Běžte. Ztrácíte čas.
Pojď.
-Do Zmijozelu se jde asi tudy. -Jasně.
Promiňte!
Co ty tady...?
Totiž, co ty tady děláš?
Já jsem náhodou školní prefekt.
Vy naproti tomu se tady v tuhle noční dobu nemáte co toulat.
Jak že se jmenujete?
-Já jsem... -Crabbe, Goyle, kde jste byli?
To jste se celou dobu cpali dorty?
Proč máš brýle?
-Na čtení. -Na čtení?
Ty umíš číst?
A co tady děláš ty, Weasley?
Chovej se slušně, Malfoyi.
Sedněte si.
Jeden by řekl, že ti Weasleyovi jsou mudlové, jak se chovají.
Jsou ostudou kouzelníků. Všichni.
Co je s tebou, Crabbe?
Jsem přežranej.
Překvapuje mě, že Denní věštec ještě o těch útocích nepsal.
Brumbál se to asi snaží ututlat.
Brumbál je to nejhorší,
-co školu mohlo potkat, říká otec. -To jsi vedle!
Cože?
Myslíš, že je tu někdo ještě horší než Brumbál?
No, tak kdo?
Harry Potter?
Trefa, Goyle.
Máš naprostou pravdu.
Svatý Potter.
A lidi věří, že on je Zmijozelův dědic.
Ty ale máš tušení, kdo to je.
Víš dobře, že nemám. Řekl jsem ti to už včera.
Kolikrát ti to mám říkat?
To je tvoje?
Otec ale říkal jedno:
je to 50 let, co byla komnata otevřená.
Neřekl mi, kdo to udělal, jen že ho vyloučili.
Když byla ta komnata otevřená naposledy, zemřela šmejdka.
Je to jen otázka času, než některou zabijou i teď.
Doufám,
že to bude Grangerová.
Co je to s váma?
Chováte se divně.
Bolí ho břicho.
Uklidni se.
Jizva.
Vlasy.
Kam běžíte?
To bylo o fous.
Hermiono, máme ti co povídat.
Jděte pryč.
Počkejte, až to uvidíte. Je to příšerné.
Hermiono?
Jsi v pořádku?
Pamatujete, jak jsem říkala,
že lektvar se používá jenom na přeměňování lidí?
Byl to kočičí chlup, co jsem sebrala Millicent z hábitu.
Podívejte na můj obličej.
A podívej ten ocas.
Mluvil jsi s Hermionou?
Za pár dní ji pustí z ošetřovny.
Jen co přestane vykašlávat chlupy.
Co to je?
Vypadá to, že Ufňukaná Uršula vyplavila koupelnu.
-Přišli jste po mně ještě něčím hodit? -Proč bych to měl dělat?
Já nevím. Někdo si ale myslí,
kdovíjaká to není legrace, když po mně hodí knížkou.
Ale když po tobě někdo něčím hodí,
tak to tebou jen proletí.
No ano! Jen házejte po Uršule knížky, ji to přece nebolí.
Deset bodů, když jí proletí žaludkem!
Padesát bodů za průlet hlavou!
-A kdo ji po tobě vůbec hodil? -Nevím, neviděla jsem je.
Seděla jsem na potrubí a přemýšlela jsem o smrti,
když mi proletěla hlavou.
"Tom Raddle."
Já jsem
Harry
Potter.
Nazdar, Harry Pottere. Jmenuji se Tom Raddle.
Slyšels někdy něco
o Tajemné komnatě?
Ano.
Můžeš mi
říct co?
Ne.
Ale můžu ti to ukázat.
Zavedu tě o padesát let zpět.
13. června.
Promiňte, můžete mi říct, co se tady děje?
Vy jste Tom Raddle?
Haló, slyšíte mě?
Raddle?
Pojďte.
Pane profesore.
Brumbál.
Není rozumné toulat se v tuhle dobu po chodbách, Tome.
Ano. Asi jsem...
Chtěl jsem vidět, jestli je to pravda.
Obávám se že ano, Tome.
I to o naší škole? Nemám se kam vrátit.
Přece nemohou Bradavice zavřít.
Chápu tě, Tome. Ale bojím se,
že ředitel Dippet nemá na vybranou.
A kdyby to přestalo? Kdyby toho, co to dělá, chytili?
Nechtěl bys
mi něco říct?
Ne, pane. Nic.
Jak myslíš. Můžeš jít.
Dobrou noc, pane.
-Musím tě vodsuď dostat. -Dobrý večer, Hagride.
Nezbývá mi, než tě udat. Nemyslím, že jsi chtěl někoho zabít, ale...
To nemůžeš. Ty to nechápeš.
Zítra přijedou rodiče té mrtvé dívky. Škola se musí postarat,
aby stvůra, co zabila jejich dceru, už nežila.
To nebyl von. Aragog nikdy nikoho nezabil.
Nestvůry nelze domestikovat,
-tak ustup. -Ne.
-Ustup, Hagride. -Ne!
Cistem aperio!
Arania exumai!
Aragogu!
Nepustím tě.
Přijdeš o hůlku, Hagride. Vyloučí tě.
Hagride!
No tedy.
Byl to Hagrid. To on otevřel před 50 lety Tajemnou komnatu.
To nebyl Hagrid. Prostě nemohl být.
Vždyť toho Toma ani neznáme. Připadá mi jako hnusnej žalobník.
Ten netvor někoho zabil, Rone. Co jiného měl dělat?
Kluci, Hagrid je přítel. Zajdeme za ním a zeptáme se ho.
To bude milá návštěva. "Ahoj, Hagride.
Hele, nepouštěl jsi po hradě něco běsnícího a chlupatého?"
Běsnícího a chlupatého? Nemluvíte náhodou o mně, že ne?
Ne.
Co to máš, Hagride?
To je proti žravejm slimákům. Pro ty mandragory.
Podle profesorky Prýtový totiž musej eště poporůst.
Jen co se zbavěj tý vyrážky, tak je nakrouháme a podusíme,
a pak všechny ty ubožáky z ošetřovny zase oživíme.
Do tý doby byste si ale vy tři
měli dávat bacha. Jasný?
Ahoj, Neville.
Nevím, kdo to udělal, ale pojďte se mnou.
Honem!
Musel to být někdo z Nebelvíru. Nikdo jiný nezná heslo.
Leda že by to nebyl student.
Ať to byl kdokoli, něco tu musel hledat.
A taky našel.
Deník Toma Raddlea je pryč.
Tak poslouchejte.
Mrzimor proti nám nemá šanci.
Jsme silnější a chytřejší.
Navíc mají všichni strach, že je Harry promění v kámen,
-kdyby k němu přilítli moc blízko. -To taky.
Paní profesorko.
-Utkání se ruší. -To nemůžete.
Mlčte, Woode. Odveďte váš tým do nebelvírské věže. Ihned.
Pottere, jdeme spolu pro pana Weasleyho.
Musíte se oba na něco podívat.
Varuji vás, bude to možná trochu šok.
Hermiono.
Našli ji u knihovny.
A tohle u ní.
Nevíte, co to může znamenat?
Ne.
Věnujte mi pozornost, prosím.
Vzhledem k posledním událostem platí nová opatření. A to ihned.
"Všichni studenti budou večer o šesté ve společenské místnosti.
Všechny studenty doprovodí na každou vyučovací hodinu učitel.
Bez výjimky!"
A ještě něco:
nepodaří-li se pachatele dopadnout,
školu pravděpodobně zavřou.
Musíme za Hagridem. Nepodezírám ho,
ale jestli toho netvora pustil,
bude znát cestu do komnaty.
Tys neslyšel, co říkala?
Máme být jen ve věži nebo ve škole.
Vytáhneme ten plášť po mém taťkovi.
Kdo je tam?
Haló?
-K čemu to máš? -Ale to nic. Čekal jsem...
To je jedno. Pojďte dál, postavil jsem na čaj.
Hagride, co je s tebou?
To nic. Dobrý.
O Hermioně už to víš?
Jistě, už jsem to slyšel.
Chceme se na něco zeptat.
Víš, kdo otevřel Tajemnou komnatu?
Napřed vám musím říct, že...
Honem. Schovejte se.
A ani slovo. Buďte zticha, oba.
-To jste vy, pane profesore? -Dobrý večer, Hagride.
Poslyšte, můžeme...
Jistě, pojďte.
Taťkův šéf.
Kornelius Popletal, ministr kouzel.
Je to zlé, Hagride. Velice zlé. Už to dál nejde.
Tři útoky proti mudlovským žákům.
-Ministerstvo musí zasáhnout. -Já ale nikdy...
Vy to přece víte, profesore...
Chci, aby bylo jasno, Kornelie.
Hagridovi
plně důvěřuji.
Proti Hagridovi mluví záznam v rejstříku.
-Musím ho odvést. -Odvést?
Kam odvést? Snad ne do Azkabanu?
Bohužel nemáme jinou možnost.
Vy jste tady, Popletale?
Dobrá.
Co tady chcete? Ven z mýho domu!
Věřte mi,
že mě nijak netěší být ve vašem...
Vy tomu říkáte dům?
Ne.
Zastavil jsem se ve škole, a řekli mi, že ředitel je u vás.
A co jste mi vlastně chtěl?
Správní rada včetně mě rozhodla, že je načase, abyste odstoupil.
Toto je dočasné odvolání z funkce.
Najdete na něm všech dvanáct podpisů.
Obáváme se, že se vám to vymyká z rukou.
Po těch útocích
zmizí z Bradavic mudlovští studenti.
Nechci si ani představit, jaká by to byla pro školu ztráta.
Profesora Brumbála nemůžete vodvolat!
Děcka z mudlovskejch rodin nebudou mít zastání.
Vod zejtřka je začnou mordovat.
Myslíte?
Uklidněte se, Hagride.
Jestliže si to správní rada přeje,
pak samozřejmě odstoupím.
Avšak
poznáte, že pomoci se v Bradavicích dostane
každému,
kdo o ni požádá.
Hezky řečeno.
Půjdeme?
Popletale.
Pojďte, Hagride.
Tak.
Esli...
Esli chce někdo vopravdu něco zvědít,
úplně mu stačí, když se bude držet pavouků.
Jo, ty ho zavedou, kam potřebuje.
Víc nemám co říct.
Jo, a někdo taky musí krmit Tesáka, co budu pryč.
Hodnej.
Hagrid má pravdu.
Bez Brumbála denně někoho napadnou.
Podívej!
Pojď!
Pojď, Tesáku.
Jdeme.
Cože?
Slyšels Hagrida. "Držte se pavouků."
Oni ale míří do Temného lesa.
Proč pavouci? Proč se nemůžeme držet motýlů?
Harry, to se mi nelíbí.
-Harry, to se mi vůbec nelíbí. -Ticho!
Nemůžeme se vrátit?
Pojď.
Kdo je to?
Žádnou paniku.
Hagride,
to jsi ty?
Jsme Hagridovi přátelé.
A ty? Ty jsi Aragog, že?
Ano.
Hagrid do naší rokle ještě nikdy nikoho neposlal.
Má potíže. Ve škole došlo k útokům na studenty.
Podezírají ho.
Myslí, že otevřel Tajemnou komnatu. Jako kdysi.
To je lež.
Hagrid Tajemnou komnatu nikdy neotevřel.
-Tak ty nejsi ten netvor? -Ne.
Netvor se narodil na hradě.
Já přišel k Hagridovi z daleké země, schovaný v něčí kapse.
-Harry! -Kuš!
Když ty nejsi ten netvor, kdo tenkrát zabil to děvče?
My o něm nemluvíme.
Je to stvůra z dávných časů, které se bojíme víc než koho jiného.
Ale viděls ji?
Z hradu jsem neviděl nic. Jen krabici, ve které mě choval Hagrid.
To děvče našli v nějaké umývárně.
Když z toho obvinili mě, odnesl mě Hagrid sem.
-Harry! -Co je?
No tak děkujeme.
My zase půjdeme.
Půjdete?
To sotva.
Moji synové a dcery na můj příkaz Hagridovi neubližují.
Nemohu jim ovšem odepřít čerstvé maso,
když tak ochotně přišlo mezi nás.
Sbohem, Hagridův příteli.
Už můžeme panikařit?
Znáš nějaká zaklínadla?
Jedno. Na všechny ale nestačí.
Kdyby tu tak byla Hermiona.
Jdeme!
Arania exumai!
Jeď!
Snad jsme už vyvázli.
Arania exumai!
-Děkuju ti. -Nemáš zač.
Rychle odsud pryč.
Jeď!
Tak dělej! Dělej, přidej!
Tak dělej, jeď!
Zvedni to do vzduchu!
Páka se zasekla.
-Dělej! Zaber! -Snažím se.
Držte se pavouků.
Jestli se Hagrid někdy vrátí, zabiju ho.
Jaký mělo smysl posílat nás tam?
-Co jsme tam našli? -Jednu věc víme.
Hagrid Tajemnou komnatu neotevřel.
Byl nevinný.
Kéž bys byla s námi,
chybíš nám.
Víc než kdy jindy.
-Co je to? -Rone...
Proto šla Hermiona do knihovny ten den, co byla napadena.
Pojď.
"Ze strašlivých nestvůr, které známe,
je nejvražednější bazilišek, který může žít i mnoho set let.
Okamžitá smrt čeká každého, kdo pohlédne do jeho očí.
Pavouci před ním prchají." Rone, to je ono.
Netvor ukrytý v komnatě je bazilišek.
Proto slyším, co říká. Je to had.
Když ale lidi zabije pohledem do očí, proč nikdo neumřel?
Protože se mu nikdo do očí nepodíval.
Alespoň ne přímo.
Colin ho zahlédl přes hledáček.
Justin zřejmě baziliška viděl skrz Skoro bezhlavého Nicka.
Nick to dostal naplno, je to ale duch, a nemohl zase umřít.
A Hermiona měla zrcátko.
Určitě se jím dívala v chodbách za roh, kdyby se snad objevil.
A paní Norrisová?
Ta u sebe sotva měla foťák nebo zrcátko.
Voda.
Na podlaze byla ten večer voda. Viděla jen baziliškův odraz.
"Pavouci před ním prchají."
-Všechno zapadá. -Ale jak se pohyboval po hradě?
Obrovského hada by někdo viděl.
-Na to nám Hermiona dala odpověď. -Potrubí? Vodovodní trubky?
Vzpomínáš, co říkal Aragog o té dívce před padesáti lety?
Zemřela v koupelně. Co když tam pořád je?
Myslíš Ufňukaná Uršula?
Všichni studenti se neprodleně vrátí do svých kolejí.
Všichni učitelé se dostaví na chodbu v druhém patře.
Jak vidíte, Zmijozelův dědic nám nechal další vzkaz.
Stalo se, čeho jsme se obávali.
Netvor si odnesl jednu studentku přímo do komnaty.
Musíme poslat studenty domů. S Bradavicemi je asi konec.
Zdříml jsem si. Co jsem propásl?
Netvor se zmocnil jedné studentky. Nastala vaše chvíle.
-Moje chvíle? -Neříkal jste právě včera večer,
že celou dobu víte, kde je vchod do Tajemné komnaty?
No výborně. Necháme vám netvora na starost, Zlatoslave.
-Vaše schopnosti jsou legendární. -No dobrá.
Půjdu do svého kabinetu
a připravím se.
Koho ten netvor odnesl, Minervo?
Ginny Weasleyovou.
"Její kosti zůstanou v Komnatě ležet navždy."
Ginny.
Lockhart je možná k ničemu, ale pokusí se dostat do komnaty.
Můžeme mu aspoň říct, co víme.
Profesore, máme pro vás jisté informace.
Vy někam jedete?
Ano, volají mě. Je to nutné.
A co moje sestra?
To je velice neblahé. Nikoho to nemrzí víc než mě.
Jste učitel obrany proti černé magii. Nemůžete odjet.
Když jsem to místo vzal, neměl jsem v popisu práce...
Vy chcete utéct?
-Po tom, co jste psal v knihách? -Knihy mohou zavádět.
-Ale napsal jste je. -Uvažuj!
Aby se prodávaly, lidi si museli myslet, že jsem to všecko dokázal.
Jste podvodník.
Přisvojil jste si zásluhy jiných čarodějů.
Umíte vůbec něco?
Ano! Mám nadání pro Paměťová kouzla.
Jinak by ti čarodějové všechno vyžvanili
a já už bych neprodal jedinou knihu.
Vlastně totéž musím udělat i vám.
Na to zapomeňte.
Kdo je tam?
Ahoj, Harry.
-Copak chceš? -Zeptat se, jak jsi umřela.
Ano, bylo to strašné.
Stalo se to právě tady, v téhle kabince.
Schovala jsem se, Olivie se mi posmívala kvůli brýlím.
Plakala jsem. A pak jsem slyšela někoho vejít.
-Kdo to byl, Uršulo? -To nevím. Byla jsem rozrušená!
Mluvili nějakým vymyšleným jazykem.
Uvědomila jsem si, že je to nějaký chlapec. Řekla jsem mu, ať jde pryč!
-A pak jsem umřela. -Zničehonic? Jak?
Pamatuju se jen, že jsem viděla dvě obrovské žluté oči.
Tamhle, u umyvadla.
To je ono.
To je ono, Rone. Tohle je vchod do Tajemné komnaty.
Řekni něco. Harry, řekni něco hadím jazykem.
Výborně, Harry. Skvělá práce. Takže...
Už mě nepotřebujete.
Ale potřebujeme.
-Vy první. -Chlapci, k čemu to bude dobré?
Lepší vy než my.
To jistě.
Nechcete to zkusit sami?
Je tady dost ohavná špína.
-Tak dobrá. Jdeme. -Harry.
Kdybys tam umřel, podělím se s tebou o svůj záchodek.
Díky, Uršulo.
Pamatujte, kdyby se něco hnulo, zavřete ihned oči.
Běžte.
Tudy.
-Co je tohle? -Vypadá to jako had.
-Je to hadí kůže. -Zatraceně.
Ten musel měřit dvacet metrů. Nebo víc.
Hrozně statečnej chlap.
Konec dobrodružství, chlapci. Ale nebojte se.
Svět se dozví náš příběh. Jak jsem nestihl zachránit to děvče.
Jak jste tragicky přišli o rozum
při pohledu na zdrápané tělo.
Takže...
Vy první, pane Pottere.
Rozlučte se s pamětí.
Zapomeňte!
Harry!
-Rone! Jsi v pořádku, Rone? -Jo, jsem.
Ahoj.
Kdo jsi?
-Ron Weasley. -Vážně?
A kdo jsem já?
Kouzlo se obrátilo proti němu. Nemá páru, kdo je.
Tohle je dost podivné místo.
Vy tu bydlíte?
-Ne. -Vážně?
Co mám dělat?
Odházej ty kameny, abysme prolezli zpátky.
-Já najdu Ginny. -Dobře.
Ginny! Ginny, viď, že nejsi mrtvá? Prober se!
Prosím, prober se!
Neprobere se.
Tom. Tom Raddle. Proč myslíš, že se neprobere?
-Není snad...? -Je naživu. Ale jen tak tak.
-Ty jsi duch? -Vzpomínka.
50 let uchovaná v deníku.
Studená jako led. Ginny, viď, že nejsi mrtvá. Prober se.
Pomoz mi. Je tu bazilišek.
Nepřijde, než dostane rozkaz.
-Vrať mi mou hůlku, Tome. -Nebudeš ji potřebovat.
-Musíme jít. Musíme ji zachránit. -To nemohu udělat, Harry.
Víš, čím víc Ginny slábne, tím víc sílím.
Ano, Harry, to Ginny Weasleyová otevřela Tajemnou komnatu.
Ne, to snad ne. Určitě ne.
To Ginny poštvala baziliška proti mudlům a Filchově kočce,
psala na stěny výhružné vzkazy.
-Ale proč? -Poručil jsem jí to.
Umím být velice přesvědčivý. Ne že by věděla, co dělá.
Byla, řekněme, jako v transu.
Pak jí moc deníku začala nahánět strach.
Pokusila se ho zbavit v dívčí koupelně.
A tam jsi ho našel ty.
Ten, s kým jsem se toužil setkat.
Proč ses se mnou chtěl setkat?
Abych tě poznal.
Proto jsem ti ukázal, jak jsem dopadl Hagrida,
-abys mi věřil. -Hagrid je můj přítel.
-Tys to na něj shodil, co? -Bylo to mé tvrzení proti jeho.
Jen Brumbál věřil v jeho nevinu.
Vsadím se, že tě Brumbál prokoukl.
Rozhodně mě potom velmi nepříjemně sledoval.
Věděl jsem, že by nebylo bezpečné otevřít komnatu, dokud studuju,
tak jsem zanechal deník,
na jehož stránkách by se zachovalo mé já,
a tak jednou někdo mohl dílo
Salazara Zmijozela dokončit.
Tentokrát jsi ho nedokončil.
Lektvar bude za chvíli hotový
a všichni zkamenělí budou zase v pořádku.
Já ti to neřekl? Zabíjení mudlů už mě dál nezajímá.
Už několik měsíců mám nový cíl. A to jsi ty.
Jak mohlo dítě bez kouzelnických schopností
přemoci největšího čaroděje všech dob?
Jak jsi mohl vyváznout jen s jizvou,
zatímco lord Voldemort ztratil sílu?
Proč ti na tom tak záleží? Voldemort přišel dlouho po tobě.
Voldemort je má minulost, přítomnost i budoucnost.
TOM RADDLE
JÁ JSEM LORD VOLDEMORT
Ty. Jsi Zmijozelův dědic.
-Jsi Voldemort. -Snad sis nemyslel,
že bych si nechal jméno svého hnusného mudlovského otce?
Ne. Vytvořil jsem si nové jméno. A věděl jsem, že se ho jednou
všichni budou bát vyslovit, až se stanu největším čarodějem.
Největší čaroděj je Albus Brumbál.
Brumbála vyhnala z hradu už pouhá vzpomínka na mě.
Nikdy neodejde. Dokud mu ti, co zbývají, zůstanou věrní.
Fawkes?
Tak tohle Brumbál posílá svému slavnému ochránci?
Ptáčka a starý klobouk?
Změřme síly lorda Voldemorta, dědice Salazara Zmijozela,
a slavného Harryho Pottera.
Hadí jazyk tě nezachrání, Pottere. Poslouchá jen mě.
Ne!
Tvůj pták možná baziliška oslepil, ale stále tě slyší.
Ano, Pottere, proces je téměř u konce.
Za pár minut bude Ginny mrtvá. A já přestanu být vzpomínkou.
Lord Voldemort se vrátí.
Živý v plné síle.
Ginny.
Pozoruhodné, že?
Jak rychle proniká baziliškův jed do těla.
Hádám, že ti zbývá asi minuta života.
Brzy se setkáš se svou mudlovskou matkou, Harry.
Zvláštní, co dokáže hloupá malá knížka.
Obzvlášť v rukou hloupé malé holky.
Co to děláš?
Přestaň! Ne!
Ginny.
Harry.
To všechno já. Ale přísahám, já nechtěla.
Raddle mě donutil.
Harry, jsi zraněný.
To nic.
Ginny, musíš se odsud dostat.
Projdi komnatou a najdeš Rona.
Byl jsi skvělý, Fawkesi.
To já nebyl dost rychlý.
Jistě.
Fénixovy slzy mají léčivou moc.
Díky.
Je to za námi, Ginny.
Je po všem.
Zůstane jen vzpomínka.
Úžasné. Jako nějaké kouzlo!
Oba jistě víte,
že v posledních hodinách jste porušili asi všechny školní řády.
Ano, pane.
Mám dost důkazů k vyloučení.
Ano, pane.
Takže bude správné,
když vás oba vyznamenám
za mimořádné služby škole.
Díky, pane profesore.
Pane Weasley, najděte
sovu, která doručí do Azkabanu příkaz k Hagridovu propuštění.
Chceme přece, aby se náš hajný vrátil.
Harry.
Za prvé ti chci poděkovat.
Tam dole jsi musel prokázat hodně loajality.
Jinak bys nepřivolal Fawkese.
A
za druhé.
Vidím, že ti něco dělá starosti.
Mám pravdu, Harry?
Já jen, že...
Víte, pane, nemohl jsem si nevšimnout jistých věcí,
jistých podobností mezi Tomem Raddlem a mnou.
Ach tak.
Jistě. Umíš mluvit hadí řečí, Harry. Proč?
Poněvadž lord Voldemort to umí taky.
Pokud se nemýlím, Harry,
předal ti něco ze svých schopností,
když ti způsobil tu jizvu.
Voldemort přenesl své schopnosti na mě?
Ne úmyslně,
ale ano.
Tak Moudrý klobouk měl pravdu. Měl bych být ve Zmijozelu.
Ano. Máš mnoho vlastností, kterých si Voldemort velmi cení:
odhodlanost, vždy si víš rady,
a pokud to mohu říct, jistou neúctu k řádům.
Proč tě tedy Moudrý klobouk poslal do Nebelvíru?
-Protože jsem to chtěl. -Přesně tak, Harry.
A tím se od Voldemorta lišíš.
O tom, jací doopravdy jsme,
nesvědčí naše schopnosti, ale naše volby.
Pokud chceš důkaz, že patříš do Nebelvíru,
měl by sis tohle pořádně prohlédnout.
Opatrně.
-Godric Nebelvír. -Ano.
Ten, kdo sem patří, ho mohl vytáhnout.
Dobby.
Tak tohle je tvůj pán. Sloužíš rodině Malfoyových.
To si s tebou pak vyřídím.
Uhněte z cesty, Pottere.
Tak je to pravda. Vrátil jste se.
Když se rada dozvěděla, že dcera Artura Weasleyho
byla unesena, povolala mě zpátky.
-Směšné. -Několik z nich
mělo dojem, že byste proklel jejich rodiny,
kdyby nesouhlasili s odvoláním.
-Co si to dovolujete! -Co prosím?
Vždy mi leželo a vždy mi bude ležet na srdci
pouze blaho naší školy
a jistě i studentů.
Pachatel byl odhalen, nebo ne?
Ale ano.
A kdo?
Kdo to byl?
Voldemort.
Ovšem tentokrát jednal přes prostředníka.
Použil tohle.
Chápu.
Naštěstí ho pan Potter odhalil.
Doufám, že se žádné další staré školní potřeby lorda Voldemorta
nedostanou do nevinných rukou.
Následky pro případného viníka by byly
fatální.
Doufám,
že pan Potter bude vždy po ruce, aby zasáhl.
Nebojte. Budu.
Brumbále.
Pojď, Dobby. Odcházíme.
Pane profesore? Mohl bych si tohle vzít?
Pane Malfoyi.
Pane Malfoyi!
Tohle je asi vaše.
Moje? Nevím, o čem mluvíš.
Já myslím, že víte, pane.
Myslím, že jste ten deník strčil Ginny Weasleyové do kotlíku.
Tehdy v Příčné ulici.
-Myslíš? -Ano.
Tak proč to nedokážeš?
Pojď, Dobby.
Otevři to.
Dobby!
Pán dal Dobbymu ponožku!
Cože? Nic jsem ti...
Pán dal Dobbymu oblečení.
Dobby je volný.
Ukradls mi sluhu!
-Nedotýkejte se Harryho Pottera! -Avada...
Tvoji rodiče byli také soucitní hlupáci.
Pamatuj, Pottere! Už brzy
skončíš stejně uboze jako oni.
Harry Potter mě osvobodil. Jak se může Dobby odvděčit?
-Jen mi něco slib. -Cokoli, pane.
Už mi nikdy nezachraňuj život.
-Vítejte zpět, sire Nicholasi. -Děkuji.
-Dobrý večer, sire Nicholasi. -Dobrý večer.
-Rád vás vidím, sire Nicholasi. -Děkuji.
Zdravím.
-Hermiono, vítejte zpět. -Díky, sire Nicholasi.
Harry, je tu Hermiona.
-Vítej zpět, Hermiono. -Je to skvělé.
Blahopřeju vám, že jste to vyřešili.
Hodně jsi nám s tím pomohla.
-Jinak bychom to nesvedli. -Díky.
Prosím o pozornost.
Než začneme hodovat,
prosím o potlesk pro profesorku Prýtovou a madam Pomfreyovou,
jejichž lektvar z mandragory tak úspěšně vyléčil
všechny proměněné v kámen.
Ve světle nedávných událostí
škola za odměnu
ruší všechny zkoušky.
Promiňte, že jdu pozdě.
Sova s příkazem k mýmu propuštění zabloudila.
Zatracenej pták jménem Errol.
Chtěl bych jen říct, že nebejt tebe, Harry, a Rona
a taky Hermiony,
byl bych eště... víte kde.
Tak chci jen říct díky.
Bez tebe by to nebyly Bradavice.
KDO JÁ JSEM? ZLATOSLAV LOCKHART