HARRY POTTER ŞI CAMERA SECRETELOR
Nu te pot lăsa afară, Hedwig.
N-am voie să folosesc magia în afara şcolii.
- În plus, dacă Unchiul Vernon... - Harry Potter !
Uite ce-ai făcut !
E acolo. Vernon !
Te avertizez. Dacă nu-ţi controlezi pasărea, va trebui să dispară.
Dar se plictiseşte ! Dacă i-aş da drumul pentru o oră, două...
Ca să le trimiţi mesaje prietenilor tăi ciudaţi ? Nu, dom'le !
N-am primit deloc mesaje. De la nici un prieten.
Nici unul !
Toată vara.
Cine ar vrea să fie prieten cu tine ?
Ar trebui să fii puţin mai recunoscător.
Te-am crescut de când erai bebeluş, am împărţit mâncarea cu tine,
te-am lăsat în cel de-al doilea dormitor al lui Dudley,
doar din bunătatea inimii noastre.
Nu acum, scumpule. Când ajunge familia Mason.
Trebuie să sosească din clipă în clipă.
Să mai repetăm o dată programul !
Petunia, când sosesc Mason-ii, vei fi...
În sufragerie, aşteptând să-i întâmpin cum se cuvine în casa noastră.
Bine. Dudley, tu...
- Voi sta la uşă ca s-o deschid. - Excelent !
Şi tu ?
Voi sta în camera mea, fără să fac gălăgie,
ca şi cum n-aş exista.
Aşa să ştii !
Cu puţin noroc, poate fi ziua cea mai importantă pentru cariera mea.
Şi tu n-o să mi-o strici !
Doamnă şi domnule Mason, bine aţi venit...
Harry Potter, ce onoare e !
- Cine eşti ? - Dobby, domnule. Spiriduş de casă.
Nu vreau să fiu nepoliticos,
dar nu e momentul să am un spiriduş de casă în dormitorul meu.
Da, domnule. Dobby înţelege.
Dar Dobby a venit să vă spună...
E dificil, domnule.
Dobby nu ştie de unde să înceapă.
Ia loc, te rog.
Să iau loc ?!
Dobby, taci ! Iartă-mă. N-am vrut să te jignesc.
Să-l jigniţi pe Dobby ?!
Dobby a auzit de nobleţea dv., domnule,
dar niciodată un vrăjitor nu l-a mai poftit să ia loc, ca pe un egal.
Înseamnă că n-ai întâlnit mulţi vrăjitori de treabă.
Nu, aşa e.
Ce lucru groaznic am spus ! Eşti rău, Dobby !
Opreşte-te ! Dobby, taci !
Te rog, încetează !
Nu băgaţi în seamă zgomotul. E doar pisica.
Opreşte-te, Dobby ! Te rog, fă linişte !
Te simţi bine ?
Dobby a trebuit să se pedepsească, domnule.
Era să-şi vorbească de rău familia, domnule.
Familia ta ?
Familia de vrăjitori pe care o slujeşte Dobby, domnule.
Dobby trebuie să slujească o familie pe vecie.
Dacă ar şti că Dobby e aici...
Dar Dobby trebuia să vină.
Trebuie să-l protejeze pe Harry Potter, să-l avertizeze.
Nu trebuie să se întoarcă la Hogwarts,
Şcoala de Magie, Farmece şi Vrăjitorii.
E un complot
care o să facă să se întâmple lucruri groaznice.
Ce lucruri ? Cine complotează ?
El... nu poate... spune !
Bine, înţeleg. Nu poţi spune.
Dobby, pune lampa jos.
Când au ajuns la gaura 9...
Dă-mi lampa !
Dobby, opreşte-te !
Treci acolo şi stai liniştit !
Ce dracu' faci aici ?
Eu...
Mi-ai distrus poanta de la bancul cu jucătorul japonez de golf.
Îmi pare rău.
Încă un sunet şi o să-ţi doreşti să nu te fi născut, băiete.
Şi repară uşa aia !
Da, domnule !
Vezi de ce trebuie să mă întorc ? Locul meu nu e aici.
Locul meu e în lumea voastră, la Hogwarts.
E singurul loc unde am prieteni.
Prieteni care nu-i scriu lui Harry Potter ?
Bănuiesc că au fost...
Ia stai ! De unde ştii că prietenii mei nu mi-au scris ?
Harry Potter nu trebuie să se supere pe Dobby.
Dobby spera că, dacă Harry Potter credea că prietenii l-au uitat,
Harry Potter n-ar mai fi vrut să se întoarcă la şcoală, domnule.
Dă-mi-le... Imediat !
Nu !
Dobby, întoarce-te aici !
Te rog, nu !
Harry Potter trebuie să spună că nu se întoarce la şcoală.
Nu pot. Hogwarts e casa mea.
Atunci, Dobby trebuie să facă asta, domnule,
pentru binele lui Harry Potter.
Apa se întindea cât vedeai cu ochii, prin toată clădirea.
Un instalator a zis: "Uite, câtă apă !"
Al doilea instalator a zis: "Şi asta e numai ce-i deasupra !"
Îmi pare nespus de rău.
E nepotul meu. Are mari probleme.
Străinii îl sperie. Din cauza asta, i-am spus să rămână sus.
N-o să te mai întorci la şcoala aia !
N-o să-ţi mai vezi prietenii ăia ciudaţi niciodată ! Niciodată !
Salut, Harry !
Ron ! Fred, George !
Ce căutaţi aici ?
Te salvăm, se înţelege. Haide, fă-ţi bagajele !
Dă-te înapoi !
Haide !
Ce-a fost asta ?
Potter !
Tată, ce se petrece ?
Haide ! Grăbeşte-te !
Petunia, fuge !
Te-am prins, Harry !
- Dă-mi drumul ! - Ba nu, băiete !
Tu şi porumbelul tău nenorocit nu plecaţi nicăieri !
Lasă-mă !
Porneşte !
Tată !
Apropo, Harry, la mulţi ani !
Hai !
Hai odată !
- E în ordine să luăm câteva ? - Da. Mama n-o să se supere.
Nu e cine ştie ce, dar e acasă.
Mie mi se pare genial.
Unde aţi fost ?
Harry, mă bucur să te văd, dragul meu !
Paturile erau goale ! Nici un bilet ! Maşina dispăruse !
Puteaţi să muriţi ! Puteaţi să fiţi văzuţi !
Nu te învinuiesc pe tine, Harry, dragă.
Îl înfometau, mamă. Avea gratii la fereastră.
Roagă-te să nu pun eu gratii la fereastra ta, Ron Weasley !
E timpul pentru micul dejun.
Poftim, Harry.
Hai, înfruptă-te !
Aşa... Asta e.
- Mami, mi-ai văzut puloverul ? - Da, scumpo. Era pe pisică.
Bună !
- Ce am făcut ? - Ginny...
A vorbit despre tine toată vara. Cam plictisitor, pe bune.
- Bună dimineaţa, familie ! - Bună dimineaţa, tată !
Ce noapte ! Nouă raiduri !
- Raiduri ? - Tata lucrează la Ministerul Magiei.
La Oficiul de Folosire Neregulamentară a Obiectelor Făcute de Încuiaţi.
Tata îi place pe Încuiaţi. Îi găseşte fascinanţi.
Aşa...
Tu cine eşti ?
Îmi cer scuze, domnule. Sunt Harry. Harry Potter.
Dumnezeule, eşti chiar tu ?
Ron ne-a povestit despre tine.
- Când a ajuns aici ? - În dimineaţa asta.
Ieri, fiii tăi au zburat cu maşina ta fermecată până la Surrey şi înapoi.
Într-adevăr ? A mers bine ?
Adică... n-a fost bine ce-aţi făcut, băieţi.
Foarte urât din partea voastră.
Harry, cred că tu ştii totul despre Încuiaţi.
Spune-mi. La ce foloseşte o răţuşcă de cauciuc ?
Cred că e Errol, cu corespondenţa.
Vrei s-o aduci tu, Percy ?
Întotdeauna face asta.
Uitaţi-vă, sunt scrisorile de la Hogwarts.
Au trimis-o şi pe a lui Harry.
Înseamnă că Dumbledore ştie unde eşti. Nimic nu-i scapă.
N-o să fie deloc ieftin. Numai cărţile de vrăji sunt foarte scumpe.
Ne descurcăm noi.
Într-un singur loc găsim toate astea. Pe Aleea Diagonal.
Gata, Harry. Du-te tu primul.
Harry n-a mai călătorit cu Polen Zvrr.
Polen Zvrr ?
Du-te primul, Ron, să vadă Harry cum se procedează.
Ai plecat.
Asta e.
Aleea Diagonal !
Ai văzut ? E foarte simplu. Nu te teme. Haide !
Haide !
Treci înăuntru. Să nu te loveşti la cap.
Aşa. Acum, ia Polen Zvrr.
Aşa, foarte bine.
Nu uita să pronunţi foarte clar.
Aleea Diagonalei !
Ce a spus ?
- Diagonală. - Aşa mi s-a părut şi mie.
Sper că nu te-ai pierdut, dragule !
N-am nimic, mulţumesc. Voiam să...
Vino cu noi. Te ajutăm noi să găseşti drumul.
Nu, vă rog !
- Harry ! - Hagrid !
Ce cauţi aici ? Haide !
În ce hal eşti, Harry !
Ce căutai pe Aleea Nocturn ? Un loc mizerabil...
Nu e bine să te vadă cineva acolo. Lumea va crede că pui ceva la cale.
Mă pierdusem şi...
Stai puţin !
- Tu ce căutai acolo ? - Eu ? Eram...
Căutam un insecticid contra melcilor carnivori.
Distrug varza de la şcoală.
- Harry ! Hagrid ! - Bună, Hermione !
- Mă bucur să te văd. - Şi eu mă bucur să te văd.
Ce s-a întâmplat cu ochelarii tăi ?
Oculus Reparo !
Trebuie s-o ţin minte.
O să te descurci, Harry ?
- Vă las singuri. - Pa ! Mulţumesc.
Haide ! Toată lumea era îngrijorată.
FRUMOSUL DE MINE
Harry, dragul meu ! Ce bine !
Speram să te fi dus doar cu un şemineu mai departe.
Doamnelor şi domnilor, domnul Gilderoy Lockhart.
Uite-l !
Mama îl place.
Faceţi loc, vă rog ! Doamnă, lăsaţi-mă să trec.
Scuză-mă, fetiţo. Sunt de la cotidianul "Profetul".
Nu se poate ! Harry Potter ?
Harry Potter ! Scuzaţi-mă, doamnă.
Zâmbeşte, Harry ! Noi doi vom apărea pe prima pagină.
Doamnelor şi domnilor, ce moment extraordinar !
Când tânărul Harry a intrat azi în "Caligrafie şi Pete",
voia să cumpere autobiografia mea "Frumosul de mine"...
care, din întâmplare, sărbătoreşte cea de-a 27-a săptămână
în topul celor mai bine vândute cărţi.
Nu ştia că va pleca de aici
cu toată colecţia mea de cărţi, pe gratis.
Doamnelor...
Harry, dă-mi-le ! O să i le dau să le semneze.
Voi aşteptaţi afară. Hai, Ron.
Sunt sigur că ţi-a plăcut. Nu-i aşa, Potter ?
Faimosul Harry Potter.
Nu poţi intra într-o librărie fără să apari pe prima pagină.
Lasă-l în pace !
Potter, ai şi o prietenă.
Draco, fii cuminte.
Dle Potter.
Lucius Reacredinţă.
În sfârşit, ne întâlnim. Iartă-mă.
Cicatricea ta e legendară.
Desigur, ca şi vrăjitorul care ţi-a lăsat-o.
Cap-de-Mort mi-a ucis părinţii.
Era un criminal.
Eşti foarte curajos să-i pomeneşti numele.
Sau foarte prost.
Teama de nume sporeşte doar frica faţă de acel lucru.
Tu trebuie să fii dra Granger.
Da. Draco mi-a vorbit de tine... şi de părinţii tăi.
Sunt Încuiaţi, nu ?
Să vedem... Părul roşu, o figură bleagă...
cărţi ponosite, la mâna a doua... Voi sunteţi familia Weasley.
E o nebunie aici. Hai să ieşim !
- Ca să vezi ! Weasley Senior. - Lucius...
Mare agitaţie la Minister... Cu toate raidurile astea...
Sper că vă plătesc orele suplimentare.
Dar, după cum arată asta, se pare că nu.
La ce te ajută să fii o ruşine pentru numele de vrăjitor,
dacă nici nu te plătesc ca lumea ?
Avem noţiuni diferite despre ceea ce înseamnă ruşinea pentru vrăjitori.
În mod sigur.
Compania în care eşti...
Iar eu credeam că familia ta nu putea să decadă şi mai tare.
Ne vedem la serviciu.
Ne vedem la şcoală.
- E 10:58 ! Hai ! - Trenul trebuie să plece.
Fred, George, Percy... Voi sunteţi primii.
După tine, draga mea.
Hai, Ginny, să ocupăm locurile. Repede !
Hai !
- Ce faceţi ? - Scuze...
Ne-au scăpat cărucioarele.
- De ce nu putem trece ? - Nu ştiu.
Bariera a fost lăsată dintr-un motiv anume.
Trenul pleacă la ora 11:00. L-am pierdut !
Harry, dacă noi nu putem trece
înseamnă că mama şi tata nu se pot întoarce !
Ar trebui să-i aşteptăm la maşină.
Maşina !
Ron, ar trebui să-ţi spun...
Majoritatea Încuiaţilor nu sunt obişnuiţi să vadă maşini zburătoare.
Da...
Nu ! Cred că s-a stricat dispozitivul pentru invizibilitate !
Să mergem mai jos. Trebuie să găsim trenul.
Bine.
- Trebuie să-l ajungem din urmă. - Nu putem fi prea în spate.
- Ai auzit ? - Cred că ne apropiem.
Stai puţin !
Harry !
Rezistă !
Ia-mă de mână !
- Ţine-te bine ! - Încerc.
Ai mâna transpirată !
- Cred că am găsit trenul. - Da.
Bine am revenit !
Sus !
Nu merge !
Sus ! Ai grijă la copac !
Opreşte-te !
Bagheta mea ! Uite în ce hal e !
Fii fericit că nu e gâtul tău.
- Ce se întâmplă ? - Nu ştiu.
Porneşte, repede !
Scabbers, eşti întreg !
Maşina !
Tata o să mă omoare.
La revedere, Hedwig !
Un spiriduş de casă a intrat în dormitorul meu,
n-am putut trece de bariera spre peronul 9 şi 3/4,
era să ne omoare un copac...
E clar că cineva nu vrea să fiu aici, anul acesta.
Priviţi cu atenţie, copii !
S-ar putea să fie ultima noapte pe care o petreceţi în castel.
Am dat de belea !
Aţi fost văzuţi de nu mai puţin de şapte Încuiaţi.
Aveţi idee cât de grav e ?
Din cauza voastră, era să fie descoperită lumea noastră.
Ca să nu mai vorbesc că aţi vătămat Salcia Bătăuşă,
care e aici dinainte ca voi să vă naşteţi.
Zău, dle profesor Plesneală, cred că ea ne-a vătămat pe noi.
Linişte !
Dacă eraţi în Casa mea, iar soarta voastră
ar fi depins de mine,
amândoi aţi fi fost în primul tren spre casă.
- Dar... - Nu sunt.
Dle profesor Dumbledore, dnă McGonagall...
Au încălcat Decretul Restricţiei impuse vrăjitorilor minori.
Ca urmare...
Ştiu bine decretele. Am scris chiar eu câteva.
Totuşi, ca şefă a Casei Cercetaşilor, dna McGonagall va hotărî ce să facă.
- Ne ducem să ne strângem lucrurile. - Ce tot spui, dle Weasley ?
Păi, ne exmatriculaţi, nu ?
Nu azi, dle Weasley.
Dar vreau să înţelegeţi gravitatea faptelor voastre.
Le voi scrie familiilor voastre, iar voi veţi fi pedepsiţi.
Bună dimineaţa !
- Bună dimineaţa ! - Bună dimineaţa, dnă Lăstar !
Bine aţi venit la Sera trei, elevi ai anului II. Strângeţi-vă.
Azi vom replanta mătrăgună.
Cine îmi poate spune proprietăţile rădăcinii de mătrăgună ?
Da, dră Granger.
Mătrăguna sau Mandragora
e folosită pentru a readuce la normal oameni împietriţi.
Dar e foarte periculoasă. Plânsul ei e fatal pentru cei care îl aud.
Excelent ! Zece puncte pentru Cercetaşi.
Mătrăgunele astea sunt tinere, aşa că plânsul lor nu vă va ucide.
Dar vă pot adormi pentru câteva ore,
aşa că veţi primi căşti care să vă protejeze.
Vi le puteţi pune acum ?
Repede !
Strângeţi-le bine pe urechi şi urmăriţi-mă cu atenţie.
Se apucă mătrăguna şi se scoate din ghiveci.
Aţi înţeles ?
Acum, o puneţi în celălalt ghiveci şi presăraţi puţin pământ.
Poponeaţă nu şi-a pus bine căştile.
Nu, doamnă. Doar a leşinat.
Mă rog... Lăsaţi-l acolo.
Hai, începeţi ! Sunt destule ghivece.
Apucaţi mătrăguna şi trageţi-o afară.
Uite-l pe Nick Aproape-Făr'-de-Cap.
- Bună, Percy ! Dră Limpede... - Bună ziua, Sir Nicholas.
Spune-mi ! Sunt blestemat.
Eşti blestemat.
Salut, Harry !
Sunt Colin Creevey. Şi eu sunt Cercetaş.
Salut, Colin ! Încântat.
Ron, asta e bufniţa ta ?
Pasărea asta e pericol public !
Nu !
Priviţi !
Weasley a primit o urlătoare.
Haide, Ron ! Eu am ignorat una de la bunica.
A fost oribil.
Ronald Weasley !
Cum ai îndrăznit să furi maşina ?
Sunt dezgustată !
Tatăl tău este anchetat la serviciu şi asta doar din vina ta !
Dacă mai calci strâmb o singură dată, te aducem acasă !
Şi, dragă Ginny, felicitări că ai intrat la Cercetaşi !
Suntem amândoi foarte mândri de tine.
Vreau să vă prezint noul profesor de Apărare contra Magiei Negre.
Eu !
Gilderoy Lockhart, Ordinul lui Merlin, clasa a III-a,
Membru de Onoare al Ligii de Apărare contra Magiei Negre
şi de 5 ori câştigător al premiului pentru cel mai frumos zâmbet
al săptămânalului "Vrăjitoarea".
Dar nu vorbesc despre asta.
N-am scăpat de strigoi, zâmbind la el.
Vă avertizez. E datoria mea să vă pregătesc
împotriva celor mai îngrozitoare creaturi din lumea vrăjitorilor.
O să vă confruntaţi cu cele mai groaznice coşmaruri în camera asta.
N-o să păţiţi nimic, atâta timp cât eu sunt aici.
O să vă rog să nu ţipaţi.
Ar putea să le provoace !
- Zâne de Cornish ?! - Zâne de Cornish recent capturate.
Râzi cât vrei, dle Finnegan,
dar zânele pot fi foarte înşelătoare, adevărate belele diavoleşti.
Să văd cum vă descurcaţi cu ele !
Încercuiţi-le ! Sunt doar zâne.
Stai acolo !
Daţi-mă jos !
- Lăsaţi-mă în pace ! - Nu mişca !
Peskipiksi Pesternomi !
O să vă rog pe voi trei să le băgaţi pe celelalte în cuşca lor.
Ce facem acum ?
Immobulus !
De ce mi se întâmplă numai mie ?
Vara asta am pregătit un nou program de antrenamente la Vâjthaţ.
Începem antrenamentul devreme. Va fi mai greu şi mai lung.
Nu-mi vine să cred !
- Unde vă duceţi, Flint ? - La antrenamentul de Vâjthaţ.
Azi, terenul e rezervat pentru Cercetaşi.
Mai uşor, Baston. Am un bilet.
Simt că e rost de necaz.
"Eu, profesorul Severus Plesneală, acord echipei Viperinilor permisiunea"
"de a juca azi, ca să-şi antreneze noul căutător."
Aveţi un nou căutător ? Cine e ?
Reacredinţă ?
Exact. Şi asta nu e singura noutate.
Sunt mături Nimbus 2001 ! Cum aţi făcut rost de ele ?
Un cadou de la tatăl lui Draco !
Vezi tu, Weasley, spre deosebire de alţii, tata îşi permite ce e mai bun.
Cel puţin, nimeni de la Cercetaşi nu şi-a cumpărat postul în echipă.
Au intrat datorită talentului lor.
Nimeni nu ţi-a cerut părerea.
Afurisită mică, "sânge-mâl" !
O să plăteşti pentru asta, Reacredinţă. Înghite melci !
Eşti teafăr, Ron ?
Spune ceva !
- Poţi să-l întorci, Harry ? - Nu. Colin, dă-te la o parte !
Să-l ducem la Hagrid ! El va şti ce să facă.
E nevoie de echipament de specialist.
Nu e nimic de făcut. Trebuie să aşteptăm să se oprească.
Aşa...
Mai bine afară decât înăuntru. Pe cine a vrut Ron să vrăjească ?
Pe Reacredinţă. A făcut-o pe Hermione...
Nu prea ştiu ce înseamnă.
- Mi-a spus "sânge-mâl". - Nu se poate !
Ce înseamnă "sânge-mâl" ?
Înseamnă sânge murdar.
"Sânge-mâl" e o insultă pentru cei care sunt născuţi din Încuiaţi.
Pentru cei ca mine.
E o expresie care nu e auzită în conversaţiile civilizate.
Treaba e, Harry, că unii vrăjitori, cum e familia lui Reacredinţă,
cred că sunt mai buni decât ceilalţi pentru că sunt "sânge-pur".
E oribil !
E dezgustător !
Şi e o tâmpenie ! "Sânge-murdar"...
În ziua de azi, majoritatea vrăjitorilor au sângele juma'-juma'.
Şi nu s-a inventat vraja pe care Hermione să nu o poată face.
Vino aici !
Nu te mai gândi la asta, Hermione ! Nu te mai gândi !
Harry...
Poţi să-ţi imaginezi o pedeapsă mai plăcută
decât ajutorul pe care mi-l dai ca să le răspund admiratorilor mei ?
Nu prea.
Faima e un prieten capricios, Harry.
Celebrităţile fac lucruri celebre.
Să-ţi aminteşti asta !
Vino !
Vino la mine !
- Ce ? - Poftim ?
- Vocea asta ! - Voce ?
N-aţi auzit ?
Despre ce vorbeşti ?
Cred că eşti cam somnoros.
Doamne sfinte ! Nu-i de mirare. Suntem aici de patru ore.
E ciudat ce repede trece timpul când te distrezi.
Ciudat...
Sânge... Simt miros de sânge.
Lasă-mă să te sfârtec.
Lasă-mă să te omor.
Omoară !
- Aţi auzit ? - Ce anume ?
- Vocea. - Ce voce ?
Prima oară, am auzit-o în biroul lui Lockhart. Acum, din nou...
E timpul !
Se mişcă.
- Cred că se duce să ucidă. - Să ucidă ?
Harry, stai ! Mai încet !
Bizar ! N-am mai văzut păianjeni să reacţioneze aşa.
Nu-mi plac păianjenii.
Ce-i asta ?
"Camera Secretelor a fost deschisă."
"Duşmani ai Moştenitorului, păziţi-vă !"
E scris cu sânge.
Nu...
E pisica lui Filch.
E Doamna Norris.
"Duşmani ai Moştenitorului, păziţi-vă !"
Voi urmaţi, "sânge-mâl" !
Ce se petrece aici ? Hai, faceţi loc !
Potter.
Ce faci...
Doamna Norris !
Mi-ai ucis pisica !
Ba nu.
Te omor !
Argus !
Argus, eu...
Toată lumea se va îndrepta spre dormitoare imediat.
Toată lumea, în afară de...
voi trei.
Ochi-de-Şoim, urmaţi-mă.
Nu e moartă, Argus.
A fost preschimbată în stană de piatră.
Ştiam eu ! Ce ghinion că n-am fost aici !
Ştiu descântecul care ar fi protejat-o.
Dar nu pot spune cum a fost preschimbată în stană de piatră.
Întrebaţi-l pe el ! El a făcut-o. Aţi văzut ce a scris pe perete.
Nu-i adevărat, domnule. Jur ! Nu m-am atins de Doamna Norris.
Prostii !
Îmi daţi voie, dle director ?
E posibil ca Potter şi prietenii lui
să se fi aflat în locul nepotrivit, la momentul nepotrivit.
Cu toate astea, circumstanţele sunt dubioase.
Eu unul nu-mi amintesc să-l fi văzut pe Potter la cină.
E vina mea, Severus.
Harry m-a ajutat să răspund la scrisorile de la admiratori.
De-asta îl căutam.
Abia ne întâlnisem cu el, când a zis...
- Da, dră Granger ? - Când am zis că nu mi-e foame.
Ne îndreptam spre camera de zi, când am găsit-o pe Dna Norris.
Nevinovaţi până la proba contrară.
Pisica mea a fost împietrită !
Vreau să fie pedepsit cineva.
O să reuşim s-o vindecăm, Argus.
Din câte am înţeles,
dna Lăstar a cultivat mătrăgune, numai bune ca antidot.
Când vor ajunge la maturitate,
se va face o poţiune care o va readuce la viaţă pe Doamna Norris.
În timpul acesta...
vă recomand să fiţi precauţi.
Toţi.
E cam bizar, nu-i aşa ?
Bizar ?
Auzi o voce... pe care numai tu o auzi,
şi Doamna Norris e împietrită.
Pur şi simplu, e... bizar.
Crezi că trebuia să le spun lui Dumbledore şi celorlalţi ?
- Ai înnebunit ? - Nu, Harry !
Chiar dacă e lumea vrăjitorilor, nu e un semn bun să auzi voci.
Are dreptate, să ştii.
Sunteţi atenţi, vă rog ?
Aşa.
Azi, vom transforma animale în pocale pentru apă.
În felul acesta.
Unu, doi, trei ! Vera verto !
Acum, e rândul vostru.
Cine vrea să încerce primul ?
Dle Weasley. "Unu, doi, trei ! Vera verto ! "
Vera verto !
Bagheta trebuie schimbată, dle Weasley.
Da, dră Granger.
Dnă profesoară, ne puteţi vorbi despre Camera Secretelor ?
Prea bine.
Cu toţii ştiţi că Hogwarts a fost fondată în urmă cu 1 000 de ani
de patru vrăjitori, cei mai puternici ai timpului:
Godric Cercetaş, Helga Astropuf,
Rowena Ochi-de-Şoim şi Salazar Viperin.
Trei dintre cofondatori au colaborat în armonie.
Unul însă, nu.
Ai trei încercări să ghiceşti cine !
Viperin dorea o selecţionare mai atentă a elevilor admişi la Hogwarts.
Credea că magia ar trebui păstrată în familiile de vrăjitori.
Cu alte cuvinte, numai "sânge-pur".
Incapabil să se înţeleagă cu ceilalţi, a hotărât să părăsească şcoala.
Potrivit legendei,
Viperin a construit o cameră ascunsă în castelul ăsta,
numită Camera Secretelor.
Cu puţin înainte să plece, a sigilat-o,
până când adevăratul lui moştenitor se va întoarce în şcoală.
Numai Moştenitorul va putea să deschidă Camera
şi să elibereze "oroarea" dinăuntru
şi să o folosească pentru a purifica şcoala de cei care,
din punctul de vedere al lui Viperin, erau nedemni să studieze magia.
Născuţii din Încuiaţi.
Fireşte, şcoala a fost examinată de mai multe ori.
N-a fost găsită nici o cameră.
Ce anume spune legenda că se găseşte în Cameră ?
Se spune că în Cameră se află ceva
ce numai Moştenitorul lui Viperin poate controla.
Se spune că e căminul unui monstru.
Crezi că e adevărat ? Chiar există o Cameră a Secretelor ?
Da. N-ai văzut ? McGonagall e îngrijorată. Toţi profesorii sunt.
Dar, dacă există Camera Secretelor şi a fost deschisă înseamnă că...
Moşternitorul lui Viperin s-a întors la Hogwarts.
- Întrebarea e: cine e ? - Să ne gândim !
Ce cunoscuţi ai noştri cred că cei născuţi din Încuiaţi sunt gunoaie ?
- Dacă te referi la Reacredinţă... - Normal ! L-ai auzit doar.
- Voi urmaţi, "sânge-mâl". - L-am auzit.
Dar Reacredinţă, moştenitorul lui Viperin ?
Poate că Ron are dreptate. Gândiţi-vă la familia lui.
Sunt de secole în Casa Viperinilor.
Crabbe şi Goyle ştiu sigur. Poate-i păcălim să ne spună.
Nici măcar ei nu sunt aşa de proşti !
Dar s-ar putea să existe o posibilitate.
Aveţi grijă, o să fie dificil.
Ca să nu mai spunem că o să încălcăm vreo 50 de reguli ale şcolii
şi că o să fie periculos.
Foarte periculos.
Aici e. "PoliPoţiunea".
"Preparată după toate regulile, ea permite celui care o bea"
"să ia, pentru o scurtă perioadă, aparenţa fizică a altcuiva."
Dacă eu şi Harry bem chestia asta, ne transformăm în Crabbe şi Goyle ?
Super ! Reacredinţă precis o să ne spună ceva.
Exact. Dar e destul de greu. N-am mai văzut o poţiune atât de complicată.
Cât o să ne ia să o preparăm ?
O lună.
O lună ?
Hermione, dacă Reacredinţă e moştenitorul lui Salazar,
într-o lună îi poate ataca pe jumătate din elevii cu părinţi Încuiaţi.
Ştiu. Dar e singura soluţie.
Încă un gol pentru Viperini !
Ei îi conduc pe Cercetaşi cu 90 la 30.
Da !
E totul în ordine, Cicatrice ?
Ai grijă, Harry !
Păzea, Baston !
Harry e urmărit de un balon-ghiulea !
Cineva şi-a băgat nasul.
O să-l opresc eu !
Nu ! E prea periculos, chiar şi cu o baghetă bună.
L-ai putea nimeri pe Harry !
Te pregăteşti pentru balet, Potter ?
N-o să mă prinzi niciodată, Potter !
Să mergem !
Harry Potter a prins hoţoaica !
Cercetaşii câştigă !
Finite incantato !
- Mulţumesc. - Te simţi bine ?
- Nu. Cred că mi-am rupt mâna. - Nu-ţi face griji.
Ţi-o dreg eu, cât ai zice peşte.
Nu... Nu dv. !
Bietul băiat, nici nu mai ştie ce spune !
N-o să te doară nici un strop.
Brackium Emendo !
Da, se mai poate întâmpla şi asta...
Important este că nu mai simţi nici o durere
şi, evident, oasele nu mai sunt rupte.
Rupte ? Nu mai există nici un os !
Acum e mult mai flexibilă, nu ?
Dle Reacredinţă, nu mai face atâta gălăgie. Poţi să pleci !
La o parte ! Trebuia să-l aduceţi direct la mine !
Pot să lipesc oase într-o clipită, dar să le fac să crească la loc...
Dar puteţi s-o faceţi, nu-i aşa ?
Sigur că pot, dar o să fie dureros.
Te aşteaptă o noapte grea, Potter.
E tare neplăcut când aştepţi să-ţi crească oasele la loc.
Ce credeai că e ? Suc de dovleac ?
Ucide !
Salut !
Dobby ?
Harry Potter trebuia să-l asculte pe Dobby.
Harry Potter trebuia să se întoarcă acasă când a pierdut trenul !
Tu ai făcut asta !
Tu ai făcut ca bariera să nu se ridice şi eu şi Ron să nu putem trece !
Da, domnule. Într-adevăr.
- Era să fim exmatriculaţi ! - Măcar aţi fi plecat de aici !
Harry Potter trebuie să plece acasă !
Dobby a crezut că balonul-ghiulea o să-l facă pe Harry Potter să vadă...
Tu ai făcut asta ? Tu ai pus balonul-ghiulea să mă fugărească ?
Dobby e foarte îndurerat...
Dobby a trebuit
să-şi ardă mâinile cu fierul de călcat !
Dispari, înainte să-mi crească oasele la loc, dacă nu vrei să te sugrum !
Dobby e obişnuit să fie ameninţat cu moartea, domnule.
Acasă, Dobby e ameninţat cu moartea de cinci ori pe zi.
Bănuiesc că nu poţi să-mi spui de ce vrei să mă omori.
Nu să vă omor, domnule ! Niciodată să vă omor !
Dobby n-a uitat cum era înainte ca Harry Potter să-l învingă
pe Cel-Al-Cărui-Nume-Nu Trebuie-Rostit.
Noi, spiriduşii de casă, eram consideraţi scursura lumii magiei !
Fireşte, Dobby e considerat şi acum scursura lumii magiei !
De ce porţi chestia aia ?
Aceasta, domnule ? E semnul robiei spiriduşilor de casă.
Dobby poate fi eliberat doar dacă stăpânul lui îi dăruieşte haine.
Ascultă !
Lucruri cumplite sunt pe cale să se petreacă la Hogwarts !
Harry Potter nu trebuie să rămână aici
acum, când istoria e pe cale să se repete !
Să se repete ? Lucrurile acestea s-au mai întâmplat ?
N-ar fi trebuit să spun asta !
- Dobby rău ! - Încetează !
Încetează, Dobby !
Spune-mi când s-a mai întâmplat asta ! Cine o face acum ?
Dobby nu poate să spună, domnule.
Dobby nu vrea decât ca Harry Potter să fie în siguranţă.
Nu, spune-mi ! Despre cine e vorba ?
Puneţi-l acolo !
Ce s-a întâmplat ?
A fost încă un atac.
Cred că a fost împietrit, madam Pomfrey.
Poate că a reuşit să-i facă o poză atacatorului.
Ce poate să însemne asta, Albus ?
Înseamnă că elevii noştri sunt în mare pericol !
- Ce să le spun profesorilor ? - Adevărul.
Spune-le că nu mai suntem în siguranţă aici, la Hogwarts.
Temerile noastre s-au adeverit, Minerva.
Într-adevăr, Camera Secretelor a fost deschisă din nou.
Din nou ? Vrei să spui că a mai fost deschisă şi înainte ?
Fireşte ! Nu înţelegi ?
Lucius Reacredinţă trebuie s-o fi deschis pe vremea când era elev aici.
Şi l-a învăţat şi pe Draco cum s-o deschidă.
S-ar putea. O să aflăm când PoliPoţiunea o să-şi facă efectul.
Lămureşte-mă.
De ce preparăm poţiunea asta în miezul zilei, în toaleta fetelor ?
Nu crezi că o să fim prinşi ?
Nu. Aici nu vine nimeni.
- De ce ? - Plângăcioasa Myrtle.
Cine ?
Plângăcioasa Myrtle.
- Cine e Plângăcioasa Myrtle ? - Eu sunt.
Nu credeam că aţi auzit de mine.
Cine să mai pomenească de urâta, nefericita Plângăcioasa Myrtle ?
E puţin cam prea sensibilă.
Adunarea !
Mă vede toată lumea ?
Mă aude toată lumea ?
Excelent !
În lumina întunecatelor evenimente din ultimele săptămâni,
Dumbledore mi-a acordat permisiunea să înfiinţez acest Club al Dueliştilor
şi să vă antrenez, pentru cazul că veţi fi nevoiţi să vă apăraţi,
cum am făcut şi eu, de nenumărate ori.
Pentru mai multe detalii, vă recomand lucrările mele publicate.
Daţi-mi voie să vi-l prezint pe asistentul meu,
dl profesor Plesneală.
Dumnealui a fost atât de amabil să mă ajute cu o mică demonstraţie.
Nu vă faceţi griji.
Profesorul vostru de Poţiuni va reveni întreg şi nevătămat.
Nu vă temeţi.
Unu...
Doi...
- Trei ! - Expelliarmus !
- Crezi că a păţit ceva ? - Cui îi pasă ?
A fost o idee excelentă să le arătaţi asta, dle Plesneală.
Dar, dacă nu vă supăraţi, intenţiile dv. erau destul de clare.
Dacă aş fi vrut să vă opresc, mi-ar fi fost foarte uşor.
Ar fi mai înţelept să vă învăţaţi mai întâi elevii
să blocheze farmecele rău-intenţionate, dle profesor.
O sugestie excelentă, dle Plesneală.
Hai să găsim doi voluntari !
Potter, Weasley, veniţi ?
Bagheta lui Weasley provoacă dezastre şi la vrăjile cele mai simple.
L-am trimite pe Potter în aripa spitalului într-o cutie de chibrituri.
Aş putea propune pe cineva din Casa mea ?
Poate Reacredinţă ?
- Baftă, Potter ! - Mulţumesc, domnule.
Pregătiţi-vă baghetele !
- Ţi-e frică, Potter ? - Ai vrea tu...
Când ajung la trei,
încercaţi să vă dezarmaţi adversarul.
Doar să-l dezarmaţi. Nu vrem să se petreacă nici un accident.
Unu...
- Doi... - Everte Statum !
Rictusempra !
- Am zis doar să vă dezarmaţi! - Serpensortia !
Nu te mişca, Potter ! Te scap eu de el.
Daţi-mi voie, dle Plesneală.
Alarte Ascendare !
Vipera Evanesca !
Ce-i cu jocul ăsta ?
Eşti reptomit ? De ce nu ne-ai spus ?
- Ce sunt ? - Poţi să vorbeşti cu şerpii.
Ştiu. O dată, am eliberat un piton de la Zoo. L-am speriat pe Dudley.
O singură dată... Şi ce-i cu asta ?
Pun pariu că o grămadă de oameni pot să facă asta.
Ba nu. Nu e un talent obişnuit.
- E de rău. - Ce e de rău ?
Dacă nu i-aş fi spus şarpelui să nu-l atace pe Justin...
- Asta i-ai spus ? - Erai acolo ! Doar m-ai auzit.
Te-am auzit vorbind în reptomită, în limba şerpilor.
Am vorbit în altă limbă ?
Nu mi-am dat seama.
Cum pot să vorbesc o limbă, fără să ştiu că pot ?
Nu ştiu, dar suna de parcă l-ai fi pus să atace pe cineva.
Harry, ascultă-mă.
Casa Viperinilor are ca simbol un şarpe,
fiindcă Salazar Viperin era reptomit.
- Şi el putea vorbi cu şerpii. - Exact !
Toată şcoala o să creadă că eşti stră-stră-strănepotul lui.
Dar nu sunt !
E imposibil !
El a trăit acum 1 000 de ani.
Ai putea fi.
Ne vedem în camera de zi.
Sânge ! Vreau sânge !
Să moară toţi !
Ucide !
Te-am prins !
De data asta, nu mai scapi. Ascultă la mine !
Nu, dle Filch, nu înţelegeţi !
Dnă profesoară, jur că n-am făcut nimic !
Nu te pot ajuta, Potter.
Te aşteaptă dl profesor Dumbledore.
Şerbet de lămâie !
Dle profesor Dumbledore ?
Te preocupă ceva, Potter ?
Mă întrebam dacă m-aţi pus în Casa care trebuia.
Da... A fost destul de complicat să-ţi găsesc o Casă.
Dar susţin ceea ce am spus anul trecut.
Te-ai fi descurcat foarte bine la Viperini.
Vă înşelaţi !
Harry ?
Dle profesor !
Pasărea dv... N-am avut ce să fac. Pur şi simplu, a luat foc.
Era şi timpul.
Arăta îngrozitor de câteva zile. Păcat că a trebuit să o vezi acum !
Fawkes e o pasăre phoenix, Harry.
Când le vine vremea să moară, iau foc.
Apoi, renasc din cenuşă.
Sunt nişte creaturi fascinante.
Pot căra greutăţi uriaşe.
Iar lacrimile lor au puteri tămăduitoare.
Dle profesor Dumbledore. Ascultaţi !
Nu a fost Harry.
Aş putea jura în faţa Ministerului Magiei.
Hagrid !
Linişteşte-te !
Nu cred că Harry a atacat pe cineva.
Sigur că nu !
- Bine... Aştept afară. - Da.
- Nu credeţi că am fost eu ? - Nu, Harry.
Nu cred că ai fost tu.
Dar vreau să te întreb dacă ai ceva să-mi spui.
Nu, domnule.
Nimic...
Foarte bine. Poţi pleca.
Totul e în regulă. Ne trebuie ceva din cei în care vă transformaţi.
Crabbe şi Goyle.
Şi să ne asigurăm că adevăraţii Crabbe şi Goyle nu vor intra peste noi,
când îl interogăm pe Reacredinţă.
- Cum ? - Ştiu eu ce să facem.
Am umplut astea cu un simplu Praf de Dormit.
E simplu, dar puternic.
După ce adorm, îi ascundem în dulapul cu mături,
le smulgem nişte fire de păr şi ne punem uniformele lor.
Tu cui îi smulgi părul ?
Eu am deja. Millicent Bulstrode. Viperini.
L-am luat de pe roba ei.
Mă duc să văd ce face PoliPoţiunea.
Aveţi grijă să găsească astea Crabbe şi Goyle.
Poate ar trebui s-o fac eu.
Da. Bine.
Windgardium Leviosa.
Ce frumos !
- Cât de proşti să fie ? - Haide, să-i luăm !
Avem exact o oră până să ne transformăm înapoi.
Puneţi firele de păr.
Esenţă de Crabbe.
Noroc !
Mi se face rău !
Şi mie !
Harry ?
Ron !
Drăcie !
Avem tot vocile noastre. Trebuie să-l imiţi pe Crabbe.
- Drăcie ! - Excelent !
Dar unde e Hermione ?
Nu cred că vin.
- Mergeţi fără mine. - Hermione, te simţi bine ?
Duceţi-vă ! Pierdeţi timpul !
Hai !
Camera de zi a Viperinilor e pe aici.
Scuzaţi-mă.
Ce cau...
Ce cauţi aici ?
Sunt un Perfect.
Pe de altă parte, voi n-aveţi ce căuta pe coridoare, noaptea.
Cum vă numiţi ?
- Eu sunt... - Crabbe, Goyle ! Unde aţi fost ?
Aţi stat în sala mare tot timpul ?
De ce porţi ochelari ?
La citit.
Nu ştiam că poţi citi.
- Şi tu ce cauţi aici, Weasley ? - Ai grijă cum te porţi, Reacredinţă.
Staţi jos.
N-ai zice că familia Weasley e "pur-sânge", la cum se poartă.
Fac de ruşine întreaga lume a vrăjitorilor.
Ce e cu tine, Crabbe ?
Mă doare burta.
Mă mir că "Profetul" n-a scris nimic de atacurile astea.
Cred că Dumbledore încearcă să le acopere.
Tata spune că Dumbledore e cel mai rău lucru care se putea întâmpla aici.
Te înşeli !
Cum ? Crezi că e cineva mai rău decât Dumbledore ?
Da ?
Harry Potter ?
Bravo, Goyle. Ai absolută dreptate.
Sfântul Potter !
Şi lumea chiar crede că e moştenitorul lui Viperin ?
Dar tu bănuieşti cine se ascunde în spatele poveştii ăsteia !
Ştii bine că nu, Goyle. Ţi-am spus şi ieri.
De câte ori vrei să-ţi spun ?
E al tău ?
Dar tata mi-a spus ceva.
Au trecut 50 de ani de când a mai fost deschisă Camera.
Nu mi-a spus cine a deschis-o, ci doar că au fost exmatriculaţi.
Când a fost deschisă Camera Secretelor, a murit un "sânge-mâl".
E o chestiune de timp până va fi ucis altul.
Eu sper că va fi Granger.
Ce v-a apucat ?
- Vă purtaţi ciudat. - Îl doare burta.
Potoleşte-te !
Cicatricea...
Părul.
Unde plecaţi ?
A fost cât pe ce !
Hai afară. Avem multe să-ţi povestim.
Plecaţi !
Staţi să vedeţi. E îngrozitor !
Hermione... Te simţi bine ?
Mai ţineţi minte când v-am spus că PoliPoţiunea era doar pentru oameni ?
Eu am luat păr de pisică de pe roba lui Millicent.
Uitaţi-vă cum arăt !
Uite ce coadă ai !
Ai vorbit cu Hermione ?
Cred că va ieşi din spital în câteva zile,
după ce va înceta să mai scuipe ghemotoace de blană.
Ce e asta ?
S-ar zice că Myrtle Plângăcioasa a inundat baia.
Iar aţi venit să aruncaţi cu lucruri în mine ?
- De ce aş da cu ceva în tine ? - Nu mă întreba pe mine !
Eu îmi văd de treaba mea,
iar cuiva i se pare amuzant să arunce cu o carte în mine.
Dar nu te doare, dacă cineva aruncă cu ceva în tine.
- Adică ar trece prin tine. - Sigur că da !
Hai să aruncăm toţi cu cărţi în Myrtle, fiindcă ea nu simte nimic !
Aveţi 10 puncte, dacă o nimeriţi în stomac !
50 de puncte, dacă o nimeriţi în cap !
- Cine a aruncat cu cartea în tine ? - Nu ştiu. Nu i-am văzut.
Stăteam pe ţeava robinetului şi mă gândeam la moarte,
când a căzut prin capul meu.
Tom Marvolo Riddle...
Numele meu...
e Harry Potter.
Bună, Harry Potter, numele meu e Tom Riddle.
Tu ştii ceva
despre Camera Secretelor ?
Da.
Îmi poţi spune şi mie ?
Nu.
Dar îţi pot arăta.
O să te duc cu 50 de ani în urmă.
13 iunie...
Scuză-mă. Ce se întâmplă aici ?
Eşti Tom Riddle ? Mă auzi ?
Riddle !
- Vino ! - Dle profesor Dumbledore...
Dumbledore...
Nu e înţelept să te plimbi la ora asta târzie, Tom.
Da, dle profesor. Cred că...
Trebuia să văd dacă zvonurile sunt adevărate.
Mă tem că sunt adevărate, Tom.
Şi cele legate de şcoală ?
Eu n-am casă. Sper că nu vor închide Hogwarts !
Te înţeleg, Tom.
Dar mă tem că directorul Dippet nu are altă soluţie.
Domnule, dacă s-ar opri totul, dacă vinovatul ar fi prins...
Vrei să-mi spui ceva ?
Nu, domnule. Nimic.
- Foarte bine... Atunci, poţi pleca. - Noapte bună, domnule.
Bună seara, Hagrid ! Va trebui să te denunţ.
- Nu cred că ai vrut să omoare... - Nu se poate ! Tu nu înţelegi !
Părinţii fetei moarte vor veni aici mâine.
Şcoala Hogwarts poate măcar să se asigure
că monstrul care a ucis-o pe fata lor este distrus.
Aragog n-a ucis pe nimeni. Niciodată !
Monştrii nu sunt nişte animale de casă potrivite.
- Dă-te la o parte ! - Nu !
- Dă-te, Hagrid ! - Nu !
Cistem Aperio !
Arania exumai !
Aragog !
Nu te pot lăsa să pleci.
O să-ţi interzică să mai faci vrăji. O să fii exmatriculat.
Hagrid !
A fost Hagrid. El a deschis Camera Secretelor acum 50 de ani.
Nu poate fi Hagrid. Pur şi simplu, nu se poate.
Nu-l cunoaştem pe Tom Riddle. Mie mi se pare un turnător nenorocit.
Monstrul omorâse pe cineva, Ron. Ce-ar fi făcut oricare dintre noi ?
Hagrid e prietenul nostru. De ce nu ne ducem să-l întrebăm ?
Ar fi o vizită tare haioasă... "Bună, Hagrid ! Ia spune-ne !"
"Ai dat drumul unei chestii păroase şi sălbatice în castel ?"
Păroase şi sălbatice ? Sper că nu vorbiţi despre mine.
Nu.
Ce ai acolo ?
Un insecticid contra melcilor carnivori.
Pentru mătrăgune...
Profesoara Lăstar spune că trebuie să mai crească puţin.
După ce se maturizează, o să putem să le tăiem şi să facem o fiertură.
Atunci, o să-i aducem la normal pe cei din aripa spitalului.
Între timp, voi trei ar trebui să vă purtaţi de grijă. Bine ?
Bună, Neville !
Nu ştiu cine a făcut-o, dar ar fi mai bine să vii !
Hai !
Trebuia să fi fost un Cercetaş. Nimeni altcineva nu ştie parola.
Sau nu era un elev.
Oricine ar fi fost, precis căuta ceva.
Şi a găsit.
A dispărut jurnalul !
Bine. Ascultaţi !
O să jucăm ca de obicei. Astropufii n-au nici o şansă.
Suntem mai puternici, mai rapizi şi mai isteţi.
Iar ei sunt speriaţi că Harry o să-i împietrească.
Ar fi şi asta...
- Dnă profesoară McGonagall ! - Meciul a fost anulat.
- Nu pot să renunţe la Vâjthaţ ! - Taci !
Tu şi colegii tăi mergeţi în turnul Cercetaşilor. Acum !
Potter, noi doi mergem la dl Weasley.
Amândoi trebuie să vedeţi ceva.
Vă previn... S-ar putea să aveţi un şoc.
Hermione !
A fost găsită în apropierea bibliotecii şi avea asta alături.
Vă spune ceva ?
Nu.
Vă rog să fiţi atenţi !
Din cauza ultimelor evenimente, aceste reguli vor intra în vigoare de îndată.
Toţi elevii vor fi în camerele lor de zi, înainte de ora 18:00 !
Toţi elevii vor fi escortaţi la ore de către un profesor.
Fără nici o excepţie !
Trebuie să vă previn.
Dacă vinovatul pentru atacuri nu este prins,
probabil că şcoala va fi închisă.
Trebuie să vorbim cu Hagrid. Nu cred că el e vinovat.
Dar, dacă el i-a dat drumul monstrului ultima oară,
ştie cum se intră în Camera Secretelor.
- Ar fi un început. - Ai auzit-o pe dna McGonagall !
Nu avem voie să plecăm din turnul nostru decât la ore !
Cred că a venit timpul să folosim iar pelerina cea veche a tatei.
Cine e acolo ?
- Ce faci cu aia ? - Nimic. Aşteptam...
Nu contează. Intraţi ! Tocmai am făcut ceai.
- Hagrid, te simţi bine ? - Mă simt foarte bine.
- Ai auzit ce-a păţit Hermione ? - Da, am aflat.
Trebuie să te întrebăm ceva.
Ştii cine a deschis Camera Secretelor ?
Trebuie să înţelegeţi că...
Repede ! Băgaţi-vă sub pelerină !
Nu scoateţi o vorbă !
- Dle profesor Dumbledore... - Bună seara, Hagrid.
- Mă întrebam dacă am putea... - Sigur că da. Intraţi !
E şeful tatei ! Cornelius Fudge, Ministrul Ministerului Magiei.
E o poveste urâtă, Hagrid. Trebuia să vin.
Trei atacuri asupra celor născuţi din Încuiaţi...
Lucrurile au mers prea departe. Ministerul trebuie să acţioneze.
Dar eu n-am... Ştiţi că niciodată... Dle profesor !
Cornelius, vreau să fie limpede
că Hagrid se bucură de încrederea mea deplină.
Albus, ştii şi tu... Cazierul lui Hagrid îl acuză.
- Trebuie să-l iau. - Să mă luaţi ?
Unde să mă duceţi ? Nu la închisoarea Azkaban !
Mă tem că nu avem de ales, Hagrid.
Ai venit deja, Fudge... Perfect.
Ce cauţi aici ? Ieşi din casa mea !
Crede-mă...
Nu-mi face nici o plăcere să stau în...
Asta numeşti tu casă ?
Nu.
Am sunat la şcoală şi mi s-a spus că directorul e aici.
De fapt, ce anume vrei de la mine ?
Eu şi ceilalţi Guvernatori am hotărât că e timpul să te dai la o parte.
Acesta e Ordinul de Suspendare !
Are toate cele douăsprezece semnături.
Toţi suntem de părere că ţi-ai pierdut măiestria.
Toate atacurile astea...
În ritmul ăsta, nu vom mai avea nici un copil din părinţi Încuiaţi.
Îmi închipui că e o pierdere îngrozitoare pentru şcoală.
Nu-l puteţi da la o parte pe profesorul Dumbledore.
Dacă faceţi asta, cei cu părinţi Încuiaţi nu mai au nici o şansă !
Ţineţi minte ce vă spun. O să se verse sânge !
- Aşa crezi ? - Linişteşte-te, Hagrid.
Dacă Guvernatorii doresc să mă retrag,
desigur că o voi face.
Cu toate astea, şcoala Hogwarts îi va ajuta întotdeauna
pe cei care vor cere asta.
Admirabile sentimente...
Mergem ?
Fudge !
Hai, Hagrid !
Ce zici ?
Dacă ar dori cineva să afle ceva,
singurul lucru pe care îl are de făcut e să-i urmeze pe păianjeni.
Da... Asta o să-l ducă pe drumul bun. E tot ce am de spus.
Iar cineva va trebui să-i dea de mâncare lui Colţ cât o să lipsesc.
Fii cuminte !
Hagrid are dreptate !
Acum, că Dumbledore nu mai e aici, vor avea loc atacuri în fiecare zi !
Priveşte !
Hai !
Hai, Colţ !
- Vino ! - Cum ?
Ai auzit ce-a zis Hagrid. "Urmaţi-i pe păianjeni."
Se îndreaptă spre Pădurea Interzisă !
De ce păianjeni ? De ce n-a zis să ne ţinem după fluturi ?
Harry, nu-mi place !
- Nu-mi place deloc ! - Taci !
Ne putem întoarce acum ?
Hai !
Cine e ?
Nu te speria.
Hagrid ? Tu eşti ?
Suntem prieteni de-ai lui Hagrid.
Dar tu ? Tu eşti Aragog, nu ?
Da. Hagrid nu a trimis niciodată oameni în vizuina noastră.
Are probleme.
Şcoala a fost atacată.
Ei cred că Hagrid a deschis Camera Secretelor.
Ca înainte.
E o minciună !
Hagrid n-a deschis Camera Secretelor !
- Atunci, tu nu eşti monstrul ? - Nu.
Monstrul s-a născut în castel.
Eu am venit la Hagrid de departe, în buzunarul unui călător.
- Harry ! - Taci !
Dacă nu eşti tu monstrul, cine a ucis-o pe fata aceea, acum 50 de ani ?
Nu vorbim despre asta.
E o creatură străveche, de care noi, păianjenii, ne temem cel mai tare.
Dar ai văzut-o ?
N-am văzut nimic din castel. Doar cutia în care mă ţinea Hagrid.
Fata a fost găsită în baie.
Când am fost acuzat, m-a adus Hagrid aici.
- Harry ! - Ce e ?
Mulţumim.
Noi plecăm.
Plecaţi ? Nu cred.
Fiii şi fiicele mele nu îl atacă pe Hagrid din ordinul meu.
Dar nu pot să le refuz carnea proaspătă, când vine de una singură.
Adio, prieteni ai lui Hagrid.
Acum ne putem speria ?
- Ştii vreo vrajă ? - Una, dar nu e destul de puternică.
Unde e Hermione când ai nevoie de ea ?
Să mergem !
Arania Exumai !
Hai !
Mă bucur că am scăpat de acolo.
Arania Exumai !
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Scoate-ne de aici !
Acum !
Hai ! Mai repede !
Ridică-ne în aer !
Maneta de zbor e blocată.
- Trage tare ! - Încerc !
Urmăreşte păianjenii.
Dacă Hagrid scapă din Azkaban, îl omor !
De ce ne-a trimis acolo ?
Ce-am aflat ?
Ştim un lucru. Hagrid n-a deschis Camera Secretelor.
Era nevinovat.
Păcat că nu eşti aici, Hermione. Avem nevoie de tine !
Acum, mai mult ca niciodată.
Ce e aia ?
De asta era Hermione în bibliotecă, în ziua când a fost atacată.
Hai !
"Dintre cele mai înfricoşătoare fiare ce hălăduiesc prin acest ţinut"
"cea mai periculoasă e baziliscul."
"Poate trăi mulţi ani,"
"iar cei ce privesc în ochii lui, mor pe loc."
"Păianjenii fug din faţa lui."
Asta este, Ron. Monstrul din Camera Secretelor e un bazilisc.
De asta îl aud vorbind. E un şarpe.
Dar dacă poate ucide oameni doar privindu-i, de ce n-a murit nimeni ?
Pentru că nu l-a privit nimeni în ochi.
Cel puţin, nu în mod direct.
Colin l-a văzut prin aparatul foto.
Justin cred că l-a văzut prin Nick Aproape-Făr'-de-Cap.
Nick a încasat privirea, dar el este fantomă. Nu mai poate muri.
Iar Hermione... Ea avea oglinda.
Sunt sigur că se uita prin ea după colţuri.
Şi Doamna Norris ? Ea sigur nu avea aparat foto sau oglindă.
Apa.
Era apă pe jos în seara aceea. L-a văzut reflectat în apă.
Păianjenii fug din faţa lui.
Acum înţeleg !
Cum se deplasează baziliscul ?
Un şarpe mare şi murdar... L-ar fi văzut cineva.
Ne-a răspuns Hermione şi la întrebarea asta.
Ţevi ? Prin canalizare.
Mai ţii minte ce a spus Aragog, despre fata de acum 50 de ani ?
Că a murit în baie ?
- Dacă n-a plecat ? - Plângăcioasa Myrtle !
Toţi elevii să se întoarcă imediat la dormitoarele Casei lor.
Toţi profesorii să vină imediat pe holul de la etajul doi.
După cum vedeţi, Moştenitorul lui Viperin ne-a mai lăsat un mesaj.
S-a împlinit cel mai groaznic coşmar al nostru.
Un elev a fost dus de monstru în Cameră.
Elevii trebuie trimişi acasă. Cred că s-a sfârşit cu Hogwarts.
Scuze, am aţipit. Ce-am pierdut ?
Monstrul a furat o fată, Lockhart. A sosit clipa ta.
Clipa mea ?
Nu spuneai că ştii unde e intrarea în Camera Secretelor ?
Asta e !
Te lăsăm să te ocupi de monstru, Gilderoy.
Talentul tău e legendar.
Bine.
Mă duc în biroul meu, să mă... pregătesc.
Pe cine a răpit monstrul ?
Pe Ginny Weasley.
"Scheletul ei va rămâne pururi în Cameră."
Ginny !
Poate că Lockhart nu e bun de nimic, dar va încerca să intre în Cameră.
Măcar îi putem spune ce ştim.
Dle profesor, avem nişte informaţii pentru dv.
Plecaţi undeva ?
Da, am fost chemat de urgenţă. N-am ce face. Trebuie să plec.
Dar sora mea ?
E o întâmplare nefericită. Nimeni nu regretă mai mult ca mine.
Eşti profesor de Apărare contra Magiei Negre.
Nu poţi pleca acum.
Când am acceptat postul, pe hârtie nu scria că...
Fugi ? După tot ce ai făcut, în cărţile tale ?
- Cărţile sunt înşelătoare. - Tu le-ai scris.
Dragul meu, gândeşte-te bine !
Nu s-ar fi vândut dacă oamenii n-ar fi crezut că am făcut toate astea.
Eşti un mincinos ! Ai cules laurii pentru faptele altor vrăjitori !
Poţi face ceva ?
Dacă tot ai pomenit de asta, mă pricep la farmece de amintiri.
Altfel, toţi vrăjitorii ar fi început să vorbească,
iar eu n-aş mai fi vândut nici o carte.
Vi le voi face şi vouă.
Nici să nu te gândeşti !
Cine e ?
Bună, Harry.
Ce vrei ?
Să te întreb cum ai murit.
A fost îngrozitor. S-a întâmplat chiar aici.
M-am ascuns, pentru că Olive Hornby râdea de ochelarii mei.
Plângeam... Am auzit pe cineva intrând.
- Cine era, Myrtle ? - Nu ştiu.
Eram supărată.
Dar spunea ceva ciudat. Ca o limbă reptomită.
Mi-am dat seama că e un băiat, aşa că am deschis uşa ca să-l gonesc.
Şi am murit.
Pur şi simplu ? Cum ?
Îmi amintesc că am văzut nişte ochi galbeni.
Acolo, lângă chiuveta aceea.
Asta e !
Aici este, Ron. Asta e intrarea în Camera Secretelor !
Spune ceva ! Spune ceva în reptomită.
Bravo, Harry ! Felicitări ! Eu o să... Nu e nevoie să stau...
Ba este !
- După tine. - La ce folos ?
Mai bine tu, decât noi.
Dar... Desigur.
Nu vreţi să verificăm înainte ?
E multă murdărie aici.
Să mergem.
Harry ?
Dacă mori acolo, te primesc în toaleta mea.
Mulţumesc, Myrtle.
Ţineţi minte. La cea mai mică mişcare, închideţi imediat ochii.
Hai !
Pe aici !
Ce e asta ?
Seamănă cu un... şarpe !
E o piele de şarpe.
Drăcie ! Cred că are 20 de metri !
Chiar mai mult !
Are inimă de leu.
Aventura se termină aici, băieţi.
Dar nu vă temeţi.
Lumea va afla povestea noastră.
Va afla cum am ajuns prea târziu ca s-o salvez,
şi cum voi v-aţi pierdut minţile, la vederea trupului ei sfârtecat.
Deci...
Tu primul, dle Potter.
Ia-ţi adio de la amintirile tale.
Obliviate !
Harry !
- Ron, eşti teafăr ? - Da.
Salut ! Cine eşti ?
- Ron Weasley. - Serios ?
Eu cine sunt ?
Vraja lui Lockhart a avut efect invers. Habar nu are cine este !
Ce loc ciudat, nu-i aşa ?
Aici locuiţi ?
- Nu. - Serios ?
Ce fac acum ?
Aşteaptă aici şi mută pietrele astea, ca să putem trece înapoi.
Eu mă duc să o caut pe Ginny.
Bine.
Ginny, te rog, nu muri !
Trezeşte-te !
Te rog, trezeşte-te !
Nu se va trezi.
Tom Riddle !
Cum adică nu se mai trezeşte ? Nu e...
Încă mai trăieşte, dar nu mai are mult.
Eşti o fantomă ?
O amintire, păstrată 50 de ani într-un jurnal.
E rece ca gheaţa !
Ginny, te rog să nu mori ! Trezeşte-te !
Trebuie să mă ajuţi ! E un bazilisc !
Nu vine decât dacă e chemat.
Dă-mi bagheta, Tom.
N-ai nevoie de ea.
- Trebuie s-o salvăm ! - Mă tem că nu te pot ajuta.
Pe măsură ce ea e mai slăbită, eu devin mai puternic.
Da, Harry. Ginny Weasley a deschis Camera Secretelor.
Nu se poate ! N-ar fi făcut asta.
Ea a trimis şarpele după "sânge-mâl" şi după pisica lui Filch.
Ea a scris mesajele pe pereţi.
De ce ?
Pentru că aşa i-am spus eu. Vei vedea că pot fi convingător.
Dar ea nu ştia ce face.
Să spunem că era într-un fel de transă.
Puterea jurnalului a început s-o sperie,
iar ea a încercat să-l arunce în toaleta fetelor.
Cine trebuia să-l găsească, dacă nu tu ?
- Cel pe care îmi doream să-l cunosc. - De ce ai vrut să mă cunoşti ?
Ştiam că trebuie să vorbesc cu tine, ba chiar să te cunosc.
Aşa că ţi-am arătat cum l-am denunţat pe neghiobul de Hagrid.
Hagrid e prietenul meu !
Iar tu i-ai întins cursa, nu-i aşa ?
Era cuvântul meu împotriva cuvântului lui.
Numai Dumbledore a crezut că e nevinovat.
Sunt sigur că Dumbledore te-a mirosit imediat.
A stat tot timpul cu ochii pe mine, după aceea.
Ştiam că nu e sigur să deschid iar Camera, cât eram încă în şcoală,
aşa că am hotărât să las un jurnal,
care să mă păstreze între paginile lui pe mine, la 16 ani,
iar într-o zi să conduc pe cineva să termine nobila misiune a lui Salazar.
N-ai terminat-o.
Peste câteva ore, licoarea de mătrăgună va fi gata,
iar cei împietriţi vor reveni la normal.
Nu ţi-am spus ? Nu mai vreau să ucid copiii născuţi din Încuiaţi.
Timp de mai multe luni, te-am urmărit pe tine.
Cum se face că un băiat care nu avea talente extraordinare
a reuşit să-l învingă pe cel mai mare vrăjitor al tuturor timpurilor ?
Cum ai reuşit să scapi doar cu o cicatrice,
când toate puterile lordului Cap-de-Mort au fost distruse ?
De ce te interesează cum am scăpat ? Cap-de-Mort a fost după tine.
Cap-de-Mort e trecutul,
prezentul şi viitorul meu.
Eu sunt Lordul Cap-de-Mort
Tu eşti Moştenitorul lui Viperin.
Tu eşti Cap-de-Mort !
Doar nu credeai că voi păstra numele de Încuiat al tatălui meu !
Mi-am găsit un nume nou,
pe care vrăjitorii de pretutindeni să se teamă să-l rostească,
în ziua în care am devenit cel mai mare vrăjitor din lume !
Albus Dumbledore e cel mai mare vrăjitor din lume !
Dumbledore a fost gonit din castel de simpla mea amintire.
Nu va pleca atâta timp cât cei de aici îi vor fi loiali.
Fawkes ?
Astea sunt întăririle pe care le-a trimis Dumbledore ?
O pasăre cântătoare şi o pălărie veche.
Să măsurăm puterea lui Cap-de-Mort, moştenitorul lui Salazar Viperin
cu cea a vestitului Harry Potter.
Reptomita nu te va ajuta acum, Potter. Nu mă ascultă decât pe mine.
Poate că pasărea l-a orbit pe bazilisc, dar încă te poate auzi.
Da, Potter ! Treaba e aproape terminată.
În câteva minute, Ginny Weasley va muri, iar eu nu voi mai fi o amintire.
Lordul Cap-de-Mort se va întoarce !
Viaţa va clocoti în el !
Ginny ?
E uimitor cât de repede se răspândeşte veninul în corp.
Mai ai mai puţin de un minut de trăit.
În curând vei fi cu draga ta mamă "sânge-mâl".
E ciudat câtă pagubă poate produce o cărticică
în mâinile unei fetiţe prostuţe.
Ce faci ?
Stai ! Nu !
Ginny !
Eu am fost, dar jur că n-am vrut.
Riddle m-a obligat şi...
- Harry, eşti rănit ! - Nu te teme !
Ginny, pleacă de aici.
Du-te la intrare. O să-l găseşti pe Ron.
Ai fost extraordinar, Fawkes.
Eu n-am fost destul de rapid.
Sigur că da ! Lacrimile de phoenix au puteri tămăduitoare.
Mulţumesc.
Gata, Ginny.
S-a sfârşit.
E doar o amintire.
Uimitor !
E ca magia !
Sper că vă daţi seama că în ultimele ore aţi încălcat cel puţin 12 reguli.
Da, domnule.
Am destule dovezi ca să vă exmatriculez.
Da, domnule.
De aceea, e absolut normal
ca amândoi să primiţi
câte un premiu special pentru serviciile aduse şcolii.
Mulţumim, domnule.
Şi acum, dle Weasley, dacă vrei,
trimite o bufniţă cu hârtiile de eliberare la Azkaban.
Cred că îl vrem înapoi pe Păstrătorul Cheilor.
În primul rând, vreau să-ţi mulţumesc, Harry.
Cred că mi-ai fost foarte loial în Cameră.
Numai aşa ai putut să-l chemi pe Fawkes la tine.
Şi în al doilea rând, simt că te tulbură ceva.
Am dreptate, Harry ?
Păi...
N-am putut să nu observ câteva lucruri...
Câteva asemănări între mine şi Tom Riddle.
Înţeleg.
Poţi vorbi reptomita, Harry. De ce ?
Pentru că lordul Cap-de-Mort ştia reptomita.
Dacă nu mă înşel, Harry,
ţi-a dat o parte din puterile lui
în seara în care ţi-a lăsat cicatricea.
Cap-de-Mort mi-a dat puterile lui ?
Involuntar, da.
Deci Jobenul Magic avea dreptate. Trebuia să fiu Viperin.
Da, Harry.
Ai multe din calităţile pe care le preţuieşte Cap-de-Mort.
Hotărârea, energia şi,
ca să spun aşa, o oarecare nepăsare faţă de reguli.
Şi de ce te-a trimis Jobenul Magic la Cercetaşi ?
- Pentru că l-am rugat eu. - Exact, Harry.
Şi asta te deosebeşte de Cap-de-Mort.
Nu puterile noastre arată cine suntem,
ci alegerile noastre.
Dacă vrei să ştii de ce eşti Cercetaş, uită-te mai atent la asta.
Ai grijă.
Godric Cercetaş.
Da. Numai un adevărat Cercetaş o poate scoate din joben.
Dobby !
El e stăpânul tău. Familia ta este Reacredinţă.
Mă ocup mai târziu de tine.
Fă-mi loc, Potter.
Deci e adevărat ! Te-ai întors.
Când Guvernatorii au aflat că fiica lui Weasley a fost dusă în Cameră,
au considerat că e nevoie să mă aducă înapoi.
Ridicol !
În mod curios, Lucius,
mulţi din ei aveau impresia că îi vei blestema,
dacă nu erau de acord să mă suspende.
Cum îndrăzneşti ?
Poftim ?
Singura mea grijă a fost şi va fi întotdeauna binele acestei şcoli.
Şi desigur, elevii ei.
Răufăcătorul a fost identificat ?
Da.
Şi ?
Cine era ?
Cap-de-Mort.
Numai că de data aceasta a acţionat prin altcineva,
cu ajutorul acestui jurnal.
Înţeleg...
Din fericire, l-a găsit domnul Potter.
Sper că obiectele care i-au aparţinut lui Cap-de-Mort
nu vor mai ajunge pe mâinile unor copii nevinovaţi.
Cel vinovat de aşa ceva va suferi o pedeapsă aspră.
Să sperăm că dl Potter va fi întotdeauna aici, să ne salveze.
Nu te teme, voi fi.
Dumbledore...
Hai, Dobby ! Plecăm !
Domnule ?
Mă întreb dacă îmi puteţi da asta.
Dle Reacredinţă !
Am ceva ce vă aparţine.
Mie ? Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Eu cred că ştiţi.
Cred că aţi lăsat jurnalul în ceaunul lui Ginny Weasley
în ziua în care ne-am întâlnit pe Aleea Diagonal.
Aşa crezi ?
De ce nu dovedeşti asta ?
Hai, Dobby !
Deschide-o !
Dobby !
Stăpânul i-a dat lui Dobby o şosetă !
Poftim ? Nu i-am dat...
Stăpânul i-a dat lui Dobby o haină !
Dobby e liber !
Din cauza ta, am rămas fără servitor !
Nu-i veţi face rău lui Harry Potter !
Şi părinţii tăi erau nişte netrebnici băgăcioşi.
Ţine minte ce-ţi spun !
În curând, vei avea parte de acelaşi sfârşit jalnic ca şi ei.
Harry Potter l-a eliberat pe Dobby !
Cum ar putea Dobby să se revanşeze ?
- Promite-mi ceva. - Orice, domnule.
Nu mai încerca niciodată să-mi salvezi viaţa.
- Bine aţi revenit, Sir Nicholas ! - Mulţumesc.
- Bună seara, Sir Nicholas ! - Bună seara !
- Mă bucur să vă văd, Sir Nicholas. - Mulţumesc.
- Hermione ! Bine ai revenit ! - Mulţumesc, Sir Nicholas.
Harry, e Hermione !
- Bine ai revenit ! - Mă bucur că m-am întors.
Felicitări ! Nu-mi vine să cred că aţi rezolvat totul.
Tu ne-ai ajutat mult.
- Nu ne-am fi descurcat singuri. - Mulţumesc.
Vă rog să fiţi atenţi la mine !
Înainte de a începe ospăţul,
vă rog să-i aplaudăm cu toţii pe dna profesoară Lăstar
şi pe Madam Pomfrey,
al căror suc de mătrăgună tocmai a fost administrat cu succes
tuturor celor care fuseseră împietriţi.
În lumina ultimelor evenimente,
ca o răsplată din partea şcolii,
toate examenele au fost anulate.
Mă scuzaţi că am întârziat.
Bufniţa care aducea ordinul meu de eliberare s-a rătăcit pe drum.
O pasăre roşcovană pe nume Errol...
Vreau să spun că,
dacă n-aţi fi fost voi, Harry, Ron...
Şi tu, Hermione, desigur,
aş fi fost încă ştiţi voi unde...
Aşa că vă mulţumesc.
Hogwarts n-ar fi acelaşi fără tine, Hagrid.
"CINE SUNT ?", de Gilderoy Lockhart