ХАРИ ПОТЪР И СТАЯТА НА ТАЙНИТЕ
Не мога, Хедуиг. Забранено е да правя магии извън училище.
А и ако вуйчо Върнън...
Сега я оплеска.
Там е. Върнън?
Ако не можеш да контролираш проклетата птица, ще я махна.
Но тя е отегчена. Ако можех да я пускам за по час-два.
Та да пращаш тайни съобщения на откачените си приятели? Как не!
Но аз не съм получил никакви вести от приятелите си.
Цяло лято. - Че кой иска да е приятел с теб?
Поне малко бъди благодарен.
Отгледахме те от бебе. Лишаваме се, за да те храним.
Дадохме ти втората спалня на Дъдли ей така, от добро сърце.
Нека дойдат сем. Мейсън, сладурчо. - Което ще стане всеки момент!
Да преговорим още веднъж. Петуния, щом дойдат ти ще бъдеш...
Във фоайето, грациозно ги приветствам в нашия дом.
Добре. Дъдли?
Аз ще им отворя вратата. - Отлично.
А ти?
Ще си бъда в стаята без да гъкна, все едно, че ме няма.
Именно. С малко късмет ще сключа най-голямата сделка в кариерата си.
И ти няма да я провалиш.
Хари Потър, такава чест това е.
Кой си ти? - Доби, сър. Домашното духче.
Без да бъда груб, но не е моментът да имам домашно духче в стаята си.
Да, сър, Доби разбира.
Доби просто иска да ви каже... Трудно е, сър.
Доби се чуди откъде да започне. - Защо не седнеш?
Да седнe?
Извинявай, не исках да те обидя. - Да обидите Доби?
Доби е чувал за величието ви, сър.
Но не е бил канен да седне до магьосник, като равен.
Май не познаваш свестни магьосници. - Така е, не познавам.
Казах ужасно нещо.
Лош Доби! - Тихо! Престани, моля те!
Не обръщайте внимание. Котката.
Спри, Доби! Тихо, моля те.
Добре ли си?
Доби трябваше да се накаже, сър.
Щеше да очерни семейството си. - Семейство?!
Магьосническото семейство, на което Доби служи, сър.
Доби служи само на едно семейство. Ако те разберат, че Доби е идвал...
Но Доби трябваше да дойде, за да опази Хари Потър, да го предупреди.
Хари Потър не бива да се връща
в училището за магия и вълшебство "Хогуортс".
Готви се заговор... Ужасни неща ще се случат.
Какви неща? Кой заговорничи?
Той... не може... да каже!
Ясно, разбрах. Не можеш да кажеш.
Пусни лампата!
И като стигнали деветата дупка...
Дай лампата!
Доби, стига!
Влизай и стой тихо!
Какви ги вършиш тука?!
Провали финала на японския ми голфов виц.
Съжалявам.
Още един звук и ще ти се иска да не си се родил. И оправи тая врата!
Да, сър.
Виждаш защо трябва да се върна. Мястото ми не е тук, а в "Хогуортс".
Само там имам приятели. - Които дори не пишат на Хари Потър?
Сигурно са били...
Откъде знаеш, че приятелите не ми пишат?
Хари Потър не бива да се ядосва на Доби.
Доби се надяваше, ако Хари Потър мисли, че те са го забравили,
няма да иска да се върне в училище.
Дай ми ги... веднага!
Не!
Доби, върни се!
Моля те, не.
Хари Потър трябва да обещае, че няма да се връща в училище.
Не мога. "Хогуортс" е мой дом.
Тогава Доби трябва да го направи, сър, за доброто на Хари Потър.
Съжалявам. Племенникът ми. Умствено недоразвит е.
Непознатите го разстройват. Затова го държа горе.
Няма да се върнеш в това училище.
Няма повече да видиш шантавите си приятели. Никога!
Здрасти, Хари.
Рон! Фред! Джордж! Какво правите тук?
Спасяваме те, естествено. Хайде, вземи си сандъка.
Отстъпи.
Давай.
Какво беше това?
Потър!
Татко, какво става?
Хайде! Побързай!
Петуния, той бяга!
Държа те!
Върни се! - Пусни ме!
Никъде няма да ходите с глупавия ти гълъб!
Пусни ме! - Карай!
Татко!
Между другото, Хари, честит рожден ден.
Хайде.
Може ли да си вземем? - Мама няма да разбере.
Не е много, но е наш дом.
Великолепен е.
Къде бяхте?
Хари, радвам се да те видя, миличък.
Леглата празни! Няма бележка!
Колата я няма! Можехте да загинете! Можеха да ви видят!
Не обвинявам теб, Хари.
Щяха да го уморят от глад, имаше решетки...
Моли се да не сложа решетки на твоя прозорец, Роналд Уизли!
Време е за закуска.
Ето, Хари. Започвай, не се притеснявай.
Мамо, виждала ли си ми блузата? - Да, на триножника, мила.
Здравей.
Какво направих?
Джини говори за теб цяло лято. Доста досадно.
Добро утро, семейство! - Добро утро, татко.
Каква нощ! Девет проверки! - Проверки?
Татко е в "Злоупотреба с мъгълски вещи" в Министерството.
Обича мъгълите. Увлича се по тях.
А ти кой си? - Извинете... Хари Потър, сър.
Мили Боже. Наистина ли?
Рон толкова е разказвал. Кога дойде? - Тази сутрин.
Синовете ти са летяли с твоята омагьосана кола до Съри нощес.
Наистина ли? Как беше?
Тоест, това е много лошо, момчета! Много лошо.
Хари, ти сигурно знаеш всичко за мъгълите.
Кажи ми, за какво точно служи гуменото пате?
Ерол с пощата е.
Донеси я, моля те, Пърси.
Винаги го прави.
Писмата ни от "Хогуортс". Изпрати ли са и за Хари.
Дъмбълдор знае, че си тук. Нищо не пропуска.
Няма да е евтино. Учебниците със заклинания са доста скъпи.
Ще се оправим.
Само на едно място ще намерим всичко това - "Диагон-али".
Хайде, Хари, ти първи.
Хари не е пътувал с летежна пудра.
Върви пръв и покажи на Хари.
Влизай.
"Диагон-али"!
Видя ли? Лесно е. Не се плаши.
Хайде. Влез. И пази главата.
Сега вземи летежна пудра.
Точно така. Не забравяй да го кажеш много отчетливо.
"Диагонали".
Как го каза? - "Диагонали".
Да не се изгуби, миличък?
Ще се оправя, благодаря...
Ела с нас. Ще ти покажем обратния път.
Не, моля ви! - Хари!
Хагрид! - Какво търсиш тук? Ела!
МРАКОН-АЛИ
Виж се на какво приличаш, Хари. Спотайваш се на "Мракон-али".
Не бива да те виждат там. Ще помислят, че имаш потайни дела.
Изгубих се... Чакай, а какво търсеше ти там?
- Влакът тръгва всеки момент!
Търсех унищожител на голи охлюви. Изпоядоха зелките в училище.
Здравей, Хърмаяни!
Радвам се да те видя! - Аз също!
Какво правиш с тези очила?
Окулос Поправос.
Определено трябва да го запомня.
Ще се оправите двамата. Оставям ви.
Чао. - Ела, всички се притесниха.
АЗ, МАГЬОСНИКЪТ
Слава богу, че си се отклонил само няколко камини.
Дами и господа, г-н Гилдрой Локхарт.
Ето го!
Мама го харесва. - Направете път, моля! Мадам!
Извинявай, момиченце, за "Пророчески вести".
Не може да бъде. Хари Потър?
Хари Потър! Извинете, мадам.
Голяма усмивка, Хари. Заедно сме идеална първа страница.
Дами и господа, изключителен момент.
Когато Хари влезе във "Флориш и Блотс"
да си купи моята биография -
"Аз, вълшебникът" -
която, между другото, отбелязва
27-ата си седмица на върха на класацията в "Пророчески вести",
той нямаше представа, че ще си тръгне
с колекцията ми събрани творби... безплатно.
Дами?
Хари, дай да ги подпише всичките.
Всички ме чакайте отвън.
Сигурно много ти хареса, Потър!
Не може и в книжарница да влезеш, без да излезеш на първа страница.
Остави го! - Виж ти, Потър. Хванал си си гадже.
Не се заяждай, Драко.
Г-н Потър.
Луциус Малфой. Най-после се срещаме. Простете.
Белегът ви е легенда. Също като онзи, който ви го остави.
Волдемор уби родителите ми.
Той е бил обикновен убиец.
Много сте смел да споменавате името му. Или много глупав.
Страхът от името само усилва страхът от нещото.
А вие трябва да сте г-ца Грейнджър.
Да, Драко ми е разказвал за вас и вашите родители.
Мъгъли... нали?
Нека се досетя - червена коса, безучастен поглед,
одърпани учебници втора ръка...
Вие трябва да сте Уизли.
Тук е претъпкано. Да излезем.
Гледай ти - Уизли Старши. - Луциус.
Много работа в Министерство с тези проверки.
Плащат ли ти извънредни? Съдейки по това - изглежда не.
Каква е ползата да срамиш магьосническото име,
ако не ти плащат добре за това?
Имаме различна представа за това какво срами магьосническото име.
Очевидно.
Да общуваш с мъгъли.
А мислех, че семейството ти не може да падне по-ниско.
Ще се видим в работата.
Ще се видим в училище.
Фред, Джордж, Пърси, първо вие.
След теб, скъпа.
Да ти вземем място. Побързай!
Да вървим.
Какви ги вършите? - Извинете... Изпуснах количката.
Защо не можем да минем? - Не знам, някак се е затворило.
Влакът тръгва в 11 ч. Изпуснахме го!
Ако ние не можем да минем,
сигурно мама и татко не могат да се върнат.
Да ги изчакаме при колата.
Колата!
Да ти кажа, повечето мъгъли не са свикнали да виждат летящи коли.
Устройството за невидимост май се развали!
Снижи колата тогава. Трябва да открием влака.
Трябва само да го настигнем. - Едва ли сме много зад него.
Чуваш ли? - Явно го наближаваме!
Чакай малко...
Дръж се!
Хвани ме за ръката!
Хвани се! - Опитвам се! Ръката ти е потна!
Май открихме влака.
Добре дошъл у дома.
Нагоре! - Не действа!
Внимавай с дървото!
Спри!
Пръчката ми! Виж ми пръчката! - Благодари се, че не е врата ти.
Какво става? - Не знам.
Тръгвай! Бързо!
Скабърс! Добре ли си?
Колата!
Татко ще ме убие.
До скоро, Хедуиг.
Домашно духче в стаята ми,
не можем да излезем на перон 9 3/4, едва не ни уби дърво...
Очевидно някой не ме иска тук тази година.
Добре се огледайте, приятелчета.
Може да ви е за последно в този замък.
Олеле, как загазихме.
Видели са ви най-малко седем мъгъли.
Знаете ли колко е сериозно това?
Рискувахте разкриването на нашия свят.
Да не говорим за вредите по Плашещата върба,
която е тук отпреди да се родите.
Професор Снейп, тя ни нанесе повече вреди.
Тишина!
Уверявам ви, ако бяхте в "Слидерин" и съдбата ви беше в моите ръце,
и двамата щяхте да хванете обратния влак още тази вечер!
За жалост... - ... те не са.
Проф. Дъмбълдор. Проф. Макгонагъл.
Г-н Директор,
те двамата нарушиха Наредбата за невръстно магьосничество.
Поради това... - Добре познавам нашите закони,
като автор на повечето от тях.
Но като ръководител на дом "Грифиндор",
наказанието им може да определи единствено професор Макгонагъл.
Тогава ще си съберем багажа. - За какво говорите, г-н Уизли?
Ще ни изключите, нали?
Не точно днес, г-н Уизли.
Но трябва да внуша и на двама ви сериозността на стореното.
Тази вечер ще пиша до семействата ви и двамата ще бъдете наказани.
Добро утро на всички!
Добро утро, професор Спраут.
Добре дошли в оранжерия 3, второкурсници. Съберете се.
Днес ще пресаждаме мандрагори.
Кой ще ми каже качествата на мандрагорените корени?
Г-це Грейнджър?
Мандрагората се използва
за възстановяване на вкаменени до нормално състояние.
Но са опасни - крясъкът им е фатален за всеки, който го чуе.
Отлично. 10 точки за "Грифиндор".
Нашите мандрагори са семеначета и виковете им още не убиват.
Но могат да ви зашеметят, затова съм ви дала по чифт наушници.
Поставете ги сега, ако обичате. Бързичко.
Уплътнете ги и гледайте внимателно.
Хващате здраво мандрагората,
вадите рязко от саксията...
Ясно? И...
...я вкарвате в новата саксия
и поръсвате с пръст, за да е на топло.
Лонгботъм не е уплътнил наушниците.
Не, госпожо, просто припадна. - Е, добре, оставете го.
Започваме. Имаме доста саксии.
Хванете мандрагората и дърпайте!
Почтибезглавия Ник!
Здравей, Пърси. Г-це Клиъруотър. - Здравейте, сър Николас.
Кажи го - обречен съм!
Обречен си! - Здравей, Хари!
Аз съм Колин Крийви от "Грифиндор". - Приятно ми е, Колин.
Рон, твоята сова ли е това?
Тая птица е пълна скръб!
О, не!
Гледайте всички - Уизли е получил конско!
Давай, Рон! Веднъж аз не отворих конско от баба ми. Стана ужасно.
Роналд Уизли!
Как смееш да крадеш колата!
Отвратена съм от теб!
Баща ти го разследват в службата и единствено ти си виновен за това!
Още едно провинение само и си идваш вкъщи!
Джини, мила, поздравления, че влезе в "Грифиндор".
С баща ти сме толкова горди!
Нека ви представя
вашия нов учител по защита срещу Черните изкуства - мен!
Гилдрой Локхарт, носител на Орден на Мерлин трета степен,
почетен член на Лигата за защита от Тъмните сили и петкратен лауреат
на титлата "Най-чаровна усмивка" от "Седмичник на магьосницата".
Но не говоря за това. Не съм надвил Бандънския призрак с усмивка.
Сега, внимавайте. Моя работа е да ви науча да се браните
от най-противните същества, известни на магьосниците.
В тази стая ще се изправите срещу най-големите си страхове.
Но нищо не ще ви се случи, докато аз съм тук.
Ще ви помоля да не крещите.
Това може да ги подразни!
Феи от Корнуел? - Прясно уловени феи от Корнуел.
Смейте се, г-н Финигън, но феите са дяволски хитри досади.
Да видим как ще се справите.
Съберете ги. Това са само феи!
Стой си тук!
Свалете ме!
Махнете се! - Спри! Не мърдай!
Пескипикси Пестерноми!
Ще помоля вас тримата да ги посъберете в клетката.
Какво да правим сега?
Имобулус!
Защо винаги аз?
Цяло лято разработвах нова куидична програма.
Ще тренираме по-рано, по-усилено и повече.
Невероятно!
Накъде, Флинт? - На тренировка по куидич.
Запазих игрището за "Грифиндор". - Спокойно, Ууд. Имам бележка.
Усещам неприятности.
"Аз, професор Снейп разрешавам отбора на "Слидерин"
да тренира днес, за да обучи новия си търсач." И кой е новият търсач?
Малфой?
Точно така. И не само това е новото.
"Нимбус 2001"! Откъде ги взехте? - Подарък от бащата на Драко.
За разлика от други, Уизли, баща ми си позволява най-доброто.
Поне никой в "Грифиндор" не си е купил мястото, а има талант.
Никой не ти е искал мнението, жалък мътнород!
Ще си платиш за това, Малфой! "Яж плужек"!
Добре ли си, Рон?
Кажи нещо!
Ще го оправиш ли, Хари? - Не, Колин, не ми пречи!
Да го заведем при Хагрид. Той ще знае какво да направи.
Тук е нужен специалният уред.
Можем само да чакаме да отмине.
По-добре вън, отколкото вътре. Кого е искал да прокълне?
Малфой. Той нарече Хърмаяни...
Не знам какво означава.
Нарече ме мътнород. - Не!
Какво е "мътнород"? - Някой с нечиста кръв.
Прозвище за родените от мъгъли, които нямат роднини магьосници.
Такива като мен.
Такава дума не се чува в културни разговори.
Работата е там, че някои магьосници, като семейство Малфой,
се мислят за по-добри, защото са "чистокръвни".
Това е ужасно!
Отвратително е!
И са пълни дрънканици. "Нечиста кръв"!
Днес няма жив магьосник, който да няма смесена кръв.
А трудно ще намериш магия, която нашата Хърмаяни не знае.
Забрави за това, Хърмаяни. Забрави го още сега.
Хари, Хари, Хари.
Можеш ли да си представиш
по-добро наказание от това
да отговаряш на почитателите ми.
Не мога. - Славата е капризен приятел.
Знаменит е този, който се държи като знаменитост. Запомни го.
Ела...
Ела при мен.
Ела при мен!
Какво? - Моля?
Този глас. - Глас?
Не го ли чухте? - За какво говориш, Хари?
Изглежда ти се доспа.
И нищо чудно! Виж часовника - тук сме цели четири часа.
Как призрачно лети времето, когато човек се забавлява.
Призрачно.
Кръв... Надушвам кръв...
Ще те разкъсам.
Ще те убия.
Убия!
Чухте ли го? - Какво?
Гласът. - Какъв глас?
Първо го чух в кабинета на Локхарт. И после пак...
Време е.
Движи се. Мисля, че ще убива.
Да убива? - Хари, чакай! По-бавно!
Странно.
Не съм виждал паяци да правят така. - Не обичам паяци.
Какво е това?
"Стаята на тайните е отворена. Пазете се, врагове на Наследника".
Написано е с кръв.
О, не.
Котката на Филч. Г-жа Норис.
"Пазете се, врагове на Наследника".
Вие сте на ред, мътнороди.
Какво става тук? Направете път!
Потър. Ти какво...
Г-жа Норис!
Убил си котката ми! - Не.
Ще те убия.
Ще те убия! - Аргус!
Всички... веднага да се приберат в спалните си.
Всички, освен... вие тримата.
Тя не е мъртва, Аргус. Вкаменена е.
Знаех си. Жалко, че не съм бил тук. Зная точното контрапроклятие.
Но как е станало, не мога да кажа.
Питайте него. Той го е направил. Видяхте какво е писал по стената.
Не е вярно, кълна се. Не съм докосвал г-жа Норис.
Глупости! - Може ли, г-н Директор?
Може би Потър и приятелите му са били на лошо място в лош момент.
Обаче... обстоятелствата са подозрителни.
Аз не помня да видях Потър на вечеря.
Аз съм виновен за това, Сивиръс. Хари ми помагаше с пощата.
Затова Рон и аз го търсехме, професоре.
Намерихме го точно, когато каза...
Да, г-це Грейнджър? - Казах, че не съм гладен.
Връщахме се в общата стая, когато намерихме г-жа Норис.
Невинни до доказване на противното, Сивиръс.
Котката ми е вкаменена! Искам наказание!
Ще можем да я излекуваме, Аргус.
Доколкото разбирам, мадам Спраут отглежда добра реколта мандрагори.
Щом пораснат, ще направим отвара, която да съживи г-жа Норис.
А междувременно, горещо препоръчвам да внимавате.
Всички.
Малко е странно, нали? - Странно?
Чуваш глас, който само ти чуваш, а г-жа Норис се вкаменява.
Просто е... странно.
Трябваше ли да кажа на Дъмбълдор?
Луд ли си? - Не, Хари.
Дори в света на вълшебниците чуването на гласове не е добър знак.
Много е права!
Моля за внимание.
Днес ще превръщаме животни във водни бокали.
Ето така... Едно, две, три.
Вера верто!
Сега е ваш ред. Кой ще бъде първи?
Г-н Уизли. "Едно, две, три. Вера верто".
Вера верто.
Тази пръчка трябва да се смени... Да, г-це Грейнджър?
Професоре, бихте ли ни разказали за... Стаята на тайните?
Добре...
Както всички знаете,
"Хогуортс" е основано преди над хиляда години
от четиримата велики магьосници на нашето време -
Годрик Грифиндор, Хелга Хафълпаф,
Роуина Рейвънклоу и Салазар Слидерин.
Трима от основателите се спогаждали доста добре.
Четвъртият - не. - Познай от три пъти!
Салазар Слидерин искал да подбира по-стриктно учениците в "Хогуортс".
Искал магическото образование да е само за изцяло магически семейства.
С други думи - чистокръвните.
Неспособен да надделее над другите, той напуснал училището.
Според легендата Слидерин построил скрита стая в този замък,
известна като Стаята на тайните.
Малко преди да си тръгне, той я запечатал,
докато истинският му наследник не дойде в училището.
Единствен Наследника можел да отвори Стаята
и да отприщи ужаса, стаен в нея,
и така да очисти училището от всички онези, които,
според Слидерин, са недостойни да изучават магия.
Родени от мъгъли.
Естествено, училището е претърсвано многократно.
И такава стая не е намерена.
Професоре? Какво точно е скрито в Стаята според легендата?
Говори се, че Стаята таи нещо,
което само Наследника на Слидерин може да контролира.
Говори се, че там е заключено...
... чудовище.
Смяташ, че наистина има Стая на тайните?
Да, не виждаш ли? И Макгонагъл, и другите са притеснени.
Но ако има Стая на тайните и тя е отворена, значи...
Наследника се е върнал в "Хогуортс". Въпросът е кой е?
Мислете - кой тук смята родените от мъгъли за боклук?
Ако говориш за Малфой... - Чу го: "Вие сте на ред, мътнороди".
Чух го, но Малфой - Наследник на Слидерин?!
Може би Рон е прав. Виж семейството му.
От векове учат в "Слидерин".
Краб и Гойл ще знаят. Да ги подлъжем да ни кажат.
Дори те не са толкова тъпи... но може би има друг начин.
Обаче ще е трудно.
Да не говорим, че ще нарушим над 50 училищни правила и ще е опасно.
Много опасно.
СВРЪХСИЛНИ ОТВАРИ
Ето я - многоликовата отвара.
Правилно приготвената многоликова отвара
трансформира някого във физическата форма на друг.
Ако Хари и аз изпием това, ще се превърнем в Краб и Гойл?
Жестоко! Малфой ще ни каже всичко!
Именно. Но има една подробност - не съм виждала по-сложна отвара.
Колко време се приготвя? - Един месец.
Месец?! Но ако Малфой е Наследника на Слидерин,
ще нападне половината родени от мъгъли до тогава.
Знам. Но това е единственият ни план.
Още един гол за "Слидерин"!
Водят на "Грифиндор" с 90 на 30.
Как си, Белязан?
Пази се, Хари!
Ууд, внимавай!
Хари го погна луд блъджър! Някой го е бърникал!
Ще го спра. - Не!
Дори със здрава пръчка е рисковано, може да уцелиш Хари.
За балета ли тренираш, Потър?
Няма да ме стигнеш, Потър!
Хайде.
Хари Потър хвана снича! "Грифиндор" печели!
Фините Инкантато!
Добре ли си? - Не. Май ръката ми е счупена.
Спокойно! Веднага ще я оправя.
Не вие. - Горкият, не знае какво говори.
Никак няма да боли.
Бракиум Емендо!
Да, това се случва понякога, но важното е,
че вече не чувстваш болка и явно костите не са счупени.
Счупени? Че то няма кости!
Доста по-гъвкав е...
Г-н Малфой, стига сте хленчил. Вървете си.
Махнете се! Да го бяхте довели при мен! За секунди оправям кости.
Нали ще го оправите? - Естествено. Но ще боли.
Чака те тежка нощ, Потър. Неприятна работа е отглеждането на кости.
Да не очакваше сок от тиква?
Убий!
Време е да убивам!
Здравей!
Хари Потър трябваше да слуша Доби.
Да се върне у дома, когато изпусна влака.
Ти си бил. Ти си накарал бариерата да не ни пусне.
Така е, сър.
Замалко не ни изключиха!
Поне щяхте да сте далеч оттук! Хари Потър трябва да си върви!
Доби мислеше, че блъджърът му ще е достатъчен да разбере...
Твоят блъджър? Ти го накара да ме гони?
Доби беше много огорчен.
Доби трябваше да си изглади ръцете!
Изчезни, преди да ми израснат костите, или ще те удуша.
Доби е свикнал на заплахи, сър, получава ги по пет пъти на ден у дома.
Защо точно искаш да ме убиеш?
Не да ви убие, сър. Никога!
Доби помни как беше преди Хари Потър
да триумфира над Онзи-който-не-бива-да-се-назовава.
С нас се отнасяха като с паплач.
Но пък с Доби все още се отнасят като с паплач.
Защо си облечен в това?
Това, сър, е знакът на робството за домашното духче.
Доби може да бъде освободен само, ако господарят му даде дрехи.
Слушай! Слушай!
Ужасни неща ще стават в "Хогуортс"!
Хари Потър не бива да остава тук,
сега, когато историята започва да се повтаря!
Повтаря се? Случвало се е и преди?
Не биваше да го казвам!
Лош Доби!
Престани! Престани, Доби!
Кажи, кога се е случвало преди? Кой го прави сега?
Доби не може да каже, сър.
Доби иска само Хари Потър да е в безопасност.
Не, Доби, кажи ми. Кой е?
Сложете го тук.
Какво е станало? - Имало е ново нападение.
Мисля, че е вкаменен, мадам Помфри.
Дали е успял да снима нападателя си?
Какво ли значи това, Албус?
Че нашите ученици ги грози голяма опасност.
Какво да кажа на учителите? - Истината.
Кажи им, че в "Хогуортс" вече не е безопасно.
Страховете ни се оправдаха, Минерва.
Стаята на тайните наистина е отворена отново.
Отново? Била е отваряна и преди?
Естествено! Не разбирате ли?
Луциус Малфой я е отворил, когато е бил ученик тук. И е научил Драко.
Може би. Ще трябва да изчакаме отварата, за да узнаем.
Просветли ме. Защо я правим посред бял ден
насред момичешка тоалетна? Няма ли да ни хванат?
Не. Никой не идва тук.
Защо? - Стенещата Миртъл.
Кой? - Стенещата Миртъл.
Коя е Стенещата Миртъл? - Аз съм!
Не очаквам да ме познаваш.
Кой би обсъждал грозната, нещастна, хленчеща, стенеща Миртъл!
Малко е чувствителна.
Съберете се! Съберете се.
Всички ли ме виждат?
Всички ли ме чуват?
Отлично.
В светлината на мрачните събития от последните седмици,
проф. Дъмбълдор ми разреши да организирам този клуб по дуелиране,
за да ви обуча, в случай, че се наложи да се защитавате.
както аз съм го правил безброй пъти.
За подробности, четете моите трудове.
Представям ви моя асистент...
професор Снейп.
Той спортсменски се съгласи да помогне в демонстрацията.
Не се бойте. Като приключа с него, все още ще имате учител по отвари.
Едно.
Две.
Три!
Експелиармус!
Дали е добре? - На кого му пука?
Отлична идея да им го покажете, но смея да отбележа,
че бе очевидно какво ще направите.
И ако исках да ви спра, щеше да е твърде лесно.
Благоразумно е първо да ги научим как да блокират вражески магии,
професоре.
Отлично предложение, проф. Снейп!
Трябват ми двама доброволци. Потър, Уизли, вие двамата?
Пръчката на Уизли обърква и най-прости заклинания.
Само ще изпратим Потър в болницата.
Да предложа някой от моя дом?
Малфой, може би?
Успех, Потър. - Благодаря, сър.
Пръчки готови.
Шубе ли те е, Потър? - Мечтай си!
На "три" кажете заклинанията си и обезоръжете противника.
Само толкова. Не искаме злополуки.
Едно.
Две.
Еверте Статум!
Риктусемпра!
Казах "обезоръжете"... - Серпенсортия!
Не мърдай, Потър. Аз ще я махна.
Позволете, професор Снейп.
Аларте Асендаре!
Випера Иванеска!
Какви игри играеш?
Ти си змиеуст? Защо не ни каза?
Аз съм какво? - Говориш със змии.
Знам. Веднъж случайно насъсках питон по братовчед ми в зоопарка.
Но само веднъж. Сигурно много хора тук го могат.
Не, не могат. Това не е често срещана дарба. И е лошо.
Кое? Ако не бях казал на змията да не напада Джъстин...
Значи това й каза! - Нали ме чу!
Чух да говориш като змиеуст. На змийския език.
Говорил съм друг език?
Но аз не усетих...
Как говоря, без да знам, че го мога?
Не знам, но звучеше сякаш хокаш змията.
Хари, има си причина символът на "Слидерин" да е змия.
Салазар Слидерин е бил змиеуст. Той също е говорел със змиите.
Именно. Цялото училище ще помисли, че ти си негов пра-пра-правнук.
Но аз не съм!
Не може да съм.
Той е живял преди хиляда години. Не можем да знаем дали не си.
Ще се видим в общата стая.
Искам кръв! Те трябва да умрат!
Убий!
Хванат на местопрестъплението. Този път ще те изключа.
Помни ми думите.
Не, г-н Филч! Не разбирате!
Професоре... Кълна се, не бях аз!
Не мога да ти помогна, Потър.
Професор Дъмбълдор ще те чака.
Шербетово лимонче!
Професор Дъмбълдор?
Гложди ли те нещо, Потър?
Чудех се дали ме постави в правилния дом.
Да. Ти бе особено труден за разпределяне.
Но държа на думите си от миналата година.
Щеше да ти е добре в "Слидерин". - Грешиш.
Хари? - Професоре!
Птицата ви... Нищо не можах да направя...
Просто се запали! - Време му беше.
Изглеждаше ужасно дни наред. Жалко, че го видя в ден за изгаряне.
Фоукс е феникс, Хари.
Те изгарят в пламъци, щом им дойде времето,
и се възраждат от пепелта.
Забележителни създания са фениксите.
Могат да носят огромна тежест.
А сълзите им имат лечебна сила.
Професор Дъмбълдор, сър! Чуйте!
Не е бил Хари.
Ще се закълна пред Министерството на магията.
Успокой се.
Не вярвам Хари да е нападал някого.
Така си мислите!...
Да... аз ще... чакам отвън, тогава.
Не мислите ли, че съм аз? - Не, Хари. Не мисля, че си бил ти.
Но трябва да те питам...
Желаеш ли да споделиш нещо с мен?
Не, сър. Нищо.
Добре, тогава. Свободен си.
Готова е. Трябва ни само нещо от тези, в които ще се превръщате.
Трябва и да сме сигурни,
че истинските Краб и Гойл няма да цъфнат, докато разпитвате Малфой.
Как? - Измислила съм го.
Напълних ги с проста приспивателна отвара. Проста, но мощна.
Щом заспят, скрийте ги в килера за метли,
откъснете няколко косъма и облечете дрехите им.
Ти кого ще оскубеш? - Аз съм готова.
Милисънт Бълстроуд от "Слидерин". Взех нещичко от мантията й.
Ще видя отварата. Погрижете се Краб и Гойл да намерят това.
Нека аз го направя.
Уингардиум Левиоса.
Супер.
Може ли да си толкова тъп! - Да ги пренесем.
Ще имаме точно час, преди да си върнем образите.
Сложете космите.
Крабова есенция! - Наздраве.
Ще повърна!
И аз.
Хари?
Рон!
Жесток номер!
Гласовете ни са си нашите. Трябва да говориш като Краб.
Жесток номер! - Отлично.
А къде е Хърмаяни? - Не мисля, че ще дойда.
Вървете без мен. - Добре ли си?
Вървете! Губите време!
Хайде.
Мисля, че общата стая на "Слидерин" е насам.
Извинете?
Какво търсиш ти тук... Тоест... Какво търсиш тук долу?
Случайно съм училищен префект.
А вие нямате работа из коридорите през нощта.
Как ви бяха имената? - Аз съм...
Краб, Гойл, къде се губите?
Пак ли се освинихте в Голямата зала?
Защо си с очила?
Чета. - Четеш?!
Не знаех, че можеш.
Какво търсиш ти тук, Уизли? - Внимавай как се държиш, Малфой!
Сядайте де.
Няма да кажеш, че Уизли са чистокръвни по поведението им.
Те са срам за нашия свят. Всичките.
Какво ти става, Краб?
Стомахът.
Изненадан съм, че "Пророчески вести" не е писал за нападенията.
Дъмбълдор иска да го покрие.
Татко казва, че Дъмбълдор е най-лошото нещо тук.
Грешиш!
Мислиш, че има по-лош от Дъмбълдор ли? Кажи де?
Хари Потър?
Много добре, Гойл. Напълно си прав.
Свети Потър!
А всички си мислят, че той е Наследника на Слидерин!
Ти трябва да знаеш кой е зад това.
Знаеш, че не знам, Гойл. Казах ти вчера.
По колко пъти да ти казвам?
Твое ли е?
Баща ми каза, че минали 50 години, откакто Стаята била отваряна.
Не ми каза кой я е отворил, а само, че е бил изключен.
При последното отваряне на Стаята е умрял мътнород.
Въпрос на време е преди пак да умре някой такъв.
Аз лично се надявам да е Грейнджър.
Какво ви става на вас? Държите се адски...странно.
От стомаха му е.
Успокой се!
Белег!
Коса!
Къде хукнахте?
За малко! - Излез, имаме много за разказване.
Махайте се!
Чакайте само да видите! Ужасно е!
Хърмаяни? Добре ли си?
Помните ли като казах, че отварата е само за човешки превръщания?
Взела съм котешки косъм от мантията на Милисент Булстрод.
Вижте ми лицето. - Виж си опашката!
Говори ли с Хърмаяни? - Ще излезе от болницата веднага,
щом спре да кашля топки косми.
Какво е това?
Май Стенещата Миртъл е наводнила тоалетната.
Пак ли дойдохте да ме замеряте? - Защо ще те замерям?
Не питай мен! Стоя си аз,
гледам си работата, а някой реши, че е много смешно да ме замери с книга.
Но едва ли те е заболяло.
Нали минава през теб.
Идеално! Да хвърляме книги по Миртъл, защото тя не ги усеща!
10 точки, ако й мине през стомаха.
50 точки, ако мине през главата!
Кой те замери? - Не знам. Не видях.
Седях си в коляното на канала, мислейки за смъртта,
и тя ми падна през главата.
Том Мерсволуко Риддъл
Аз се казвам... Хари Потър.
Здравей, Хари Потър, аз съм Том Риддъл
Знаеш ли нещо за...
Стаята на тайните?
Да
Ще ми... кажеш ли?
Не
Но мога да ти покажа
Нека те върна 50 години назад
13 юни
Извинете, какво става тук?
Вие ли сте Том Риддъл? Ехо, чувате ли ме?
Риддъл! Ела.
Професор Дъмбълдор.
Не е разумно да бродиш толкова късно, Том.
Да, професоре, предполагам... Трябваше да проверя слуховете.
Опасявам се, че са верни, Том. - И за училището ли?
Аз нямам дом. Нали няма да затворят "Хогуортс"?
Разбирам те, Том, но се опасявам,
че директорът Дипит може да няма избор.
Ако това престане и виновникът бъде заловен...
Желаеш ли да споделиш нещо с мен?
Не, сър. Нищо.
Добре, тогава. Свободен си.
Лека нощ, сър.
Добър вечер, Хагрид! Ще трябва да те издам, Хагрид.
Едва ли си искал то да убие... - Не можеш! Ти не разбираш!
Родителите на мъртвото момиче идват утре.
Трябва онова, убило дъщеря им, да умре.
Арагог не е убивал никого. Никога!
От чудовища не стават питомци. Отдръпни се!
Отдръпни се, Хагрид! - Не!
Цистем Аперио!
Арания Екзуми!
Арагог!
Не мога да те пусна. Ще ти вземат пръчката за това. Ще те изключат.
Хагрид!
Хагрид е отворил Стаята на тайните преди 50 години.
Не може да е Хагрид. Просто... не може.
Не познаваме Том Риддъл. Прилича ми на гадно плямпало.
Чудовището е убило някого. Какво можем да направим ние?
Хагрид е наш приятел. Просто да отидем да го питаме.
Много весело ще стане: "Здрасти, Хагрид, я кажи,
да си пускал нещо бясно и космато из замъка наскоро?
Бясно и космато? За мен ли говорите?
Не!
Какво носиш?
Унищожител на голи охлюви. За мандрагорите.
Според професор Спраут имат още да растат.
Но като им мине акнето, ще можем да ги сварим
и да развкаменим онези хора в болницата.
А междувременно вие тримата е добре да се пазите един друг.
Здравей, Невил!
Не знам кой го е направил, но по-добре ела. Хайде!
Грифиндорец е. Никой друг не знае паролата ни.
Освен ако не е ученик. - Който и да е, търсел е нещо.
И го е намерил. Дневника на Том Риддъл го няма!
Слушайте. Ако си играем играта, "Хафълпаф" нямат шанс.
По-силни, бързи и умни сме.
Освен това ги е страх, че Хари ще ги вкамени, ако го доближат.
Да, и това също.
Мачът се отменя. - Не могат да отменят мач!
Мълчи, Ууд! Върви вeднага в кулата "Грифиндор" със съотборниците си!
Потър, с теб ще намерим г-н Уизли.
Двамата трябва да видите нещо.
Предупреждавам ви, може да бъде шокиращо.
Хърмаяни!
Открита била до библиотеката. Заедно с това.
Говори ли ви нещо?
Не.
Моля за внимание.
Поради последните събития, се въвеждат нови правила.
Учениците да бъдат в общите стаи преди 6 часа всяка вечер.
Учениците ще бъдат придружавани до часовете от учител.
Без изключения!
Трябва да знаете, ако извършителят на нападенията не бъде заловен,
училището вероятно ще бъде затворено.
Трябва да говорим с Хагрид.
Не вярвам, но ако е пуснал чудовището тогава,
ще знае как се влиза в Стаята. А и това е нещо.
Чу Макгонагъл! Не може да излизаме, освен за часове.
Време е пак да извадим мантията на баща ми.
Кой е?
За какво ти е това? - А, нищо... очаквах...
Няма значение. Влизайте! Направих чай.
Хагрид, добре ли си? - Да, нищо ми няма.
Чу ли за Хърмаяни? - Да, разбрах и още как.
Трябва да те попитаме нещо.
Знаеш ли кой е отварял Стаята на тайните?
Трябва да разберете, че...
Бързо, под мантията! Нито думичка! Тихо! И двамата!
Добър вечер, Хагрид. Дали може да...
Разбира се. Заповядайте.
Това е шефът на татко! Корнелиус Фъдж, министърът на магията.
Лоша работа, Хагрид, много лоша. Трябваше да дойда.
Трима нападнати потомци на мъгъли. Твърде много е.
Министерството трябва да действа. - Аз никога... знаете, професоре!
Искам да е ясно, Корнелиус, че Хагрид има пълната ми подкрепа.
Албус, досието на Хагрид работи срещу него. Трябва да го отведа.
Къде?! Не в затвора Азкабан!
Опасявам се, че нямаме избор.
Вече си тук, Фъдж. Добре.
Какво търсиш тук? Вън от къщата ми!
Повярвай ми, въобще не изпитвам удоволствие да седя в твоята...
...къща ли го наричаш?
Просто от училището ми казаха, че директорът бил тук.
И какво точно искаш от мен?
Всички членове на настоятелството решиха, че е време да се оттеглите.
Ето заповед за отстраняване.
Присъстват всичките 12 подписа.
Опасяваме се, че сте изгубил влиянието си.
И с тези нападения, няма да остане жив потомък на мъгъли в "Хогуортс".
Представям си каква загуба ще е това за училището.
Не може да го отстраните. Без него потомците на мъгъли нямат шанс!
Помнете ми думите, ще има убийства! - Така ли смяташ?
Успокой се, Хагрид.
Ако настоятелите не ме желаят, аз, разбира се, ще се оттегля.
Ала...
...ще откриеш, че "Хогуортс" винаги ще помага,
на онези, които потърсят помощ.
Трогателно слово! Тръгваме ли?
Фъдж.
Хайде, Хагрид.
Ако... някой случайно търси нещо,
трябва само да следва паяците.
Да, това ще го упъти. Това имам да кажа.
И този някой трябва да храни Фанг, докато ме няма.
Добро момче.
Хагрид е прав! Без Дъмбълдор ще има по нападение на ден!
Виж!
Ела.
Хайде, Фанг.
Хайде! - Какво?!
Чу Хагрид: "Следвайте паяците."
Отиват към Забранената гора.
Защо паяци? Защо не беше: "Следвайте пеперудките?"
Хари, това не ми харесва.
Въобще не ми харесва! - Тихо!
Може ли да се връщаме вече? - Ела!
Кой е?
Без паника. - Хагрид? Ти ли си?
Ние сме приятели на Хагрид.
А ти... си Арагог, нали?
Да. Хагрид никога не е пращал хора в нашата хралупа.
Той е в беда. В училището имаше нападения.
Мислят, че е Хагрид. Че е отворил Стаята на тайните. Както преди.
Това е лъжа! Хагрид никога не е отварял Стаята на тайните.
Тогава ти не си чудовището? - Не.
Чудовището е родено в замъка.
Аз дойдох при Хагрид отдалеч, в джоба на един пътник,
но ако ти не си чудовището, какво е убило момичето преди 50 години?
Ние не говорим за него.
То е древно създание, от което ние паяците се боим най-много.
Виждал ли си го?
От замъка знам само кутията, в която Хагрид ме държеше.
Момичето бе намерено в тоалетната.
Когато бях набеден, Хагрид ме доведе тук.
Какво?
Е, благодаря.
Ние ще си вървим.
Да си вървите? Не мисля.
Моите синове и дъщери не закачат Хагрид по мое нареждане.
Но няма да им откажа прясно месо, което охотно се разхожда сред нас.
Сбогом, приятели на Хагрид... - Да се паникьосваме ли?
Да знаеш някакви магии?
Една. Но не стига за всичките. - Къде е Хърмаяни, като ти трябва!
Да вървим!
Арания Екзуми!
Давай!
Добре, че излязохме!
Арания Екзуми!
Благодаря за това. - Няма защо.
Изкарай ни оттук... Веднага!
Хайде! По-бързо!
Хайде! Давай!
Литни!
Летящата е заяла!
Хайде! Дърпай! - Опитвам се!
"Следвайте паяците"!
Ако Хагрид излезе от Азкабан, лично ще го убия!
Какъв беше смисълът да ни праща там? Какво научихме?
Научихме едно - че Хагрид не е отварял Стаята на тайните.
Бил е невинен.
Как ми се иска да си тук, Хърмаяни. Имаме нужда от теб.
Повече от всякога.
Какво е?
Заради това е била в библиотеката в деня на нападението.
Хайде!
"От всички зверове, бродещи из нашите земи,
няма по-смъртоносен от базилиска. Живее стотици години
мигновена смърт очаква всеки, видял окото на гигантската змия.
Паяците бягат от него."
Това е - чудовището от Стаята на тайните е базилиск.
Затова аз го чувам. То е змия!
Но ако може да убива с поглед, защо никой не е мъртъв?
Защото никой не го е погледнал в окото.
Поне не директно.
Колин го е видял през фотоапарата.
Джъстин сигурно през Почтибезглавия Ник.
Ник е поел удара, но е призрак и не може пак да умре.
А Хърмаяни... имаше огледало.
Гледала е зад ъглите, в случай, че се появи!
А г-жа Норис? Едва ли е имала фотоапарат или огледало.
Водата.
Онази нощ подът бе покрит с вода. Видяла е отражение на базилиска.
"Паяците бягат от него." Всичко се връзва!
А как се движи наоколо? Все някой щеше да види огромна змия.
Хърмаяни ни е дала отговора. - Тръби? През канализацията ли?
Помниш ли какво каза Арагог за момичето, умряло преди 50 години?
Умряла в тоалетната... Ами ако все още е там?
Стенещата Миртъл.
Всички ученици да се върнат незабавно в спалните.
Всички учители незабавно в коридора на втория етаж.
Както виждате, Наследника на Слидерин пак е оставил съобщение.
Най-лошите ни страхове се сбъднаха!
Чудовището е отнесло ученик в Стаята!
Учениците трябва да си вървят. Боя се, че това е краят на "Хогуортс".
Извинете, задрямах. Какво изпуснах?
Чудовището е отвлякло момиче. Вашият момент настъпи, Локхарт.
Моят? - Не казвахте ли, че винаги
сте знаели входа за Стаята на тайните?
Решихме. Ще те оставим да се оправиш с чудовището, Гилдрой.
Уменията ти са легендарни.
Много добре. Отивам в кабинета си да...
... се подготвя.
Кого е отвлякло чудовището?
Джини Уизли.
"Скелетът й ще остане завинаги в Стаята".
Джини!
Локхарт може да е безполезен, но ще опита да влезе в Стаята.
Поне да му кажем, каквото знаем!
Професоре, имаме информация.
Отивате ли някъде?
А, да. Спешно повикване, неотложно.
А сестра ми?
Злощастно съвпадение. Никой не съжалява повече от мен.
Преподавате защита срещу Черните изкуства! Как тръгвате?!
В длъжностната характеристика не пишеше...
Бягате? След всичко, което описвате в книгите?
Книгите подвеждат! - Писали сте ги!
Използвай ума си, момче!
Как щяха да се продават, ако не бях описал тези неща!
Вие сте измамник! Преписали сте си чужди дела!
Можете ли нещо?
Да, след като го споменахте. Добър съм в магиите за забрава.
Иначе всички щяха да се раздрънкат и нямаше да продам и една книга.
Всъщност... ще се наложи да направя същото и с вас.
Не си и помисляйте!
Кой е?
Здравей, Хари! Какво искаш?
Да те попитам как умря.
Беше ужасно!
Случи се точно в тази кабинка.
Скрих се, защото Олив Хорнби ме дразнеше заради очилата.
Плачех си и изведнъж чух някой да влиза.
Кой беше, Миртъл? - Не знам! Бях разстроена!
Но говореше странно, като на измислен език.
Разбрах, че е момче, отключих вратата да му кажа да се маха и...
... умрях. - Просто така? Как?
Помня само, че видях две огромни, жълти очи.
До онази мивка.
Това е!
Ето го, Рон. Мисля, че това е входът към Стаята на тайните.
Кажи нещо на змийски език, Хари.
Отлично, Хари. Браво! Аз тогава ще...
Нямате нужда от мен! - Напротив, имаме!
Вие пръв. - Каква полза от това?
По-добре вие, отколкото ние. - Но... Очевидно е така.
Първо да опитаме...
Доста е мръсничко тук долу.
Добре. Да вървим.
Ако умреш там долу, добре дошъл си в моята тоалетна.
Благодаря, Миртъл.
Помнете - ако усетите движение, затваряйте си веднага очите.
Хайде.
Насам.
Какво е това? - Прилича на... змия.
Змийска кожа е.
Това, което я е отлюспило, трябва да е към 20 метра!
И повече!
Тоя е лъвско сърце.
Приключението свършва тук, момчета. Но не се гризете.
Светът ще научи историята ни -
как съм закъснял да спася момичето,
как вие за жалост сте се побъркали при вида на разкъсаното й тяло.
И така.
Първо вие, г-н Потър.
Сбогувайте се със спомените си.
Обливиате!
Рон! Добре ли си? - Да.
Здравей. Кой си ти?
Рон Уизли.
Така ли... А... кой съм аз?
Магията за забрава удари него. Няма представа кой е!
Странно местенце е това... Тук ли живеете?
Не. - Така ли?
Какво да правя?
Стой тук и отмести камъни, за да минем обратно. Аз ще намеря Джини.
Джини...
Джини! Не умирай, моля те! Събуди се! Събуди се!
Моля те! - Няма да се събуди.
Том. Том Риддъл.
Как така няма да се събуди? Тя не е...
Още е жива, но е на ръба. - Ти призрак ли си?
Спомен, запазен в дневник 50 години.
Тя е леденостудена. Джини, не умирай. Събуди се.
Помогни ми, тук има базилиск. - Няма да дойде, без да е повикан.
Дай ми пръчката, Том. - Няма да ти трябва.
Да излезем, да я спасим! - Опасявам се, че няма да мога.
Докато горката Джини отслабва, аз набирам сили.
Да, Хари, Джини Уизли отвори Стаята на тайните.
Не е тя. Не би могла.
Тя пусна базилиска на мътнородите и котката на Филч, тя изписа стените.
Но защо?
Защото аз й казах. Ще откриеш, че мога да бъда много... убедителен.
Не че знаеше какво прави. Тя беше, да речем, в нещо като транс.
Но силата на дневника я изплаши и го изхвърли в момичешката тоалетна.
И кой го намери? Ти.
Точно човекът, когото копнеех да срещна.
И защо искаше да срещнеш мен?
За да говоря с теб, да те срещна, ако мога.
Реших да ти покажа как залових дебелака Хагрид, за да те спечеля.
Хагрид е мой приятел!
А ти си го натопил, нали?
Моята дума срещу тази на Хагрид. Само Дъмбълдор му вярваше.
Явно добре те е преценил.
Доста досадно ме наблюдаваше след това.
Не можех да отворя пак Стаята, докато бях учeник
и реших да оставя дневник, запазил 16-годишния ми образ в себе си,
за да поведа някой друг да довърши възвишеното дело на Слидерин.
Не успя да го довършиш този път.
След часове отварата от мандрагори ще е готова
и вкаменените ще се оправят.
Не ти ли казах? Убиването на мътнороди вече не ми е грижа.
От месеци насам новата ми цел си ти.
Как така едно бебе без никакви особени магически дарби
победи най-великия магьосник на света?
Как се измъкна само с един белег,
а силата на Лорд Волдемор бе сразена?
Какво те интересува? Волдемор е бил след теб.
Волдемор е мое минало,
настояще и бъдеще.
ТОМ МЕРСВОЛУКО РИДДЪЛ
ТУК СЪМ И ЛОРД ВОЛДЕМОР
Ти си Наследника на Слидерин.
Ти си Волдемор.
Нали не си мислеше, че ще запазя мръсното мъгълско име на баща си?
Не. Измислих си ново име, което
всички магьосници да се боят да изричат,
когато стана най-великия магьосник!
Албус Дъмбълдор е най-великият магьосник!
Дъмбълдор бе изхвърлен оттук от един спомен за мен.
Той не си е отишъл, докато останалите тук са му верни.
Фоукс?
Какво изпраща Дъмбълдор на великия си защитник?
Пойна птица и стара шапка.
Да измерим силата на Волдемор, наследник на Салазар Слидерин,
срещу прочутия Хари Потър!
Няма да те спаси змийският език. Слуша само мен.
Не!
Птицата ти ослепи базилиска ми, но той все още те чува!
Да, Потър. Почти приключихме.
Скоро Джини Уизли ще е мъртва, а аз няма да бъда вече спомен.
Лорд Волдемор ще се завърне
по-жив от всякога!
Забележително, нали? Как бързо отровата прониква в тялото.
Според мен ти остава около минута живот.
Скоро ще бъдеш при скъпата си майка мътнород!
Какви поражения може да нанесе една глупава книга
в ръцете на едно глупаво момиченце.
Какво правиш?
Спри! Не!
Аз бях. Но не исках, кълна се!
Риддъл ме накара и...
Хари, ранен ли си? - Не се тревожи.
Джини, трябва да излезеш сама.
Следвай коридора, ще откриеш Рон.
Ти беше страхотен, Фоукс. Просто аз не бях достатъчно бърз.
Разбира се! Сълзите на феникса имат лечебна сила!
Благодаря!
Всичко е наред, Джини. Свърши се.
Вече е само спомен.
Невероятно! Това е като магия!
И двамата разбирате,
че през последните няколко часа нарушихте поне десетина правила.
Имам основания да ви изключа.
Затова мисля, че е редно...
двамата да получите...
специални награди за принос към училището.
Благодаря, сър!
Г-н Уизли, изпратете сова с тези писма за освобождаване в Азкабан.
Мисля, че си искаме пазача.
Първо да благодаря на теб, Хари.
Трябва да си показал истинска лоялност към мен.
Нищо друго не би довело Фоукс при теб.
И второ, усещам, че нещо те притеснява.
Прав ли съм, Хари?
Просто....
Не можех да не забележа някои неща,
някои прилики между Том Риддъл и мен.
Разбирам.
Ти говориш змийския език, Хари. Защо ли?
Защото Лорд Волдемор го говори.
А ако не греша, Хари,
той прехвърли част от силите си в теб в нощта, когато ти направи белега.
Прехвърлил е част от силите си в мен?
Без да иска...
Но, да.
Шапката е била права, трябваше да съм в "Слидерин".
Вярно е, Хари, че ти притежаваш много от качествата на Волдемор.
Решителност, съобразителност,
и, смея да добавя, склонност към неспазване на реда.
Защо тогава шапката те сложи в "Грифиндор"?
Защото я помолих. - Именно, Хари,
което те отличава от Волдемор.
Не способностите показват нашата истинска същност. А изборите.
За доказателство, че мястото ти е в "Грифиндор",
погледни по-отблизо това.
Внимавай.
Годрик Грифиндор.
Само истински грифиндорец можеше да извади това от шапката.
Доби!
Значи това е господарят ти. Ти служиш на семейство Малфой.
Ще се разправям с теб после.
Махни ми се от пътя, Потър... Значи е истина, че се върнахте.
Когато наставниците научиха, че дъщерята на Уизли е в Стаята,
решиха да ме извикат по спешност.
Глупости! - Любопитно, Луциус,
но някои от тях бяха останали с впечатление, че ще ги прокълнеш,
ако не се съгласят да ме изгонят.
Как смееш! - Моля?
Единствената ми грижа е била благосъстоянието на това училище
и, разбира се, на учениците.
Предполагам, извършителят е разкрит.
О, да.
И... Кой беше?
Волдемор.
Но този път бе избрал да действа чрез друг
посредством това.
Разбирам.
За щастие, младият г-н Потър го разкри.
Да се надяваме, че други училищни вещи на Волдемор
няма да се окажат в невинни ръце.
Последиците за виновните ще бъдат... жестоки.
Е, да се надяваме,
че г-н Потър винаги ще бъде наблизо, за да ни спасява.
Спокойно... ще бъда.
Тръгваме си, Доби.
Сър? Може ли да взема това?
Г-н Малфой!
Имам нещо ваше.
Мое? Не знам за какво говориш.
Напротив. Вие пуснахте дневника в котлето на Джини на "Диагон-али".
Така ли мислиш?
Защо не го докажеш?
Ела, Доби.
Отвори го.
Господарят даде на Доби чорап!
Какво? Не съм ти дал...
Господарят дари Доби с дреха.
Доби е свободен!
Струваше ми един прислужник!
Няма да закачате Хари Потър!
И глупавите ти родители се пъхаха в чужди работи.
Помни ми думите. Много скоро ще те застигне същият...
нелеп край.
Хари Потър освободи Доби!
Как може Доби да му се отплати?
Само ми обещай нещо. - Каквото кажете, сър.
Не се опитвай пак да ме спасяваш.
Добре дошли, Сър Николас! - Благодаря.
Добър вечер, Сър Николас! - Добър вечер!
Здравейте!
Хърмаяни! Добре дошла отново! - Благодаря, Сър Николас.
Хари! Това е Хърмаяни!
Добре дошла отново. - Радвам се, че се върнах.
Поздравления! Невероятно, разгадахте го.
Със значителна доза помощ. Нямаше да се справим без теб.
Благодаря.
Моля за внимание.
Преди да започнем пира
да аплодираме горещо професор Спраут,
и мадам Помфри,
чийто сок от мандрагори бе успешно приложен върху всички вкаменени.
В светлината на последните събития
като награда от училището всички изпити се отменят.
Извинете, че закъснях.
Птицата с документите за освобождаването ми се изгубила.
Някаква проклета сова Ерол.
Само искам да добавя, че ако не беше ти, Хари,
и ти, Рон... и Хърмаяни, разбира се...
още щях да съм знаете къде,
затова искам просто да благодаря!
Без теб няма "Хогуортс", Хагрид.
КОЙ СЪМ АЗ от Гилдрой Локхарт