Jeg har altid vidst, der var nogle historier, der skulle fortælles,
men jeg havde aldrig troet, mine erindringer blev en af dem.
Jeg kalder den "Familiens Dans",
og jeg kunne ikke have koreograferet den uden min bedste ven Kelly.
Ja! Amanda, det var alle tiders.
Jeg...
Jeg kunne føle, den evige kamp mellem natur og miljø.
- Undskyld. - Kelly, hvordan går dit familieprojekt?
- Jeg vil lave en videodokumentar. - Skulle du ikke skrive en novelle?
Det var før, jeg ville lave en have med familieskulpturer.
Hej, far.
Jeg har besluttet at vise verden, hvordan vores familie fungerer.
Jeg vil kalde den La Familia, en film af Kelly Collins.
- Det er alle tiders. - Ja.
Fortæl mig, hvor du skal hen.
Chad.
Sudan.
Så over til Myanmar.
Og så Thailand.
- Jeg vil savne dig. - I lige måde.
Men jeg har min mobiltelefon tændt hele tiden.
- Hotdogs med kogte pølser. - Jeg må have en.
Ja, det bedste Manhattan har at tilbyde.
Far. Min familie.
Skilt, alene, men han har det herligt.
Han ved, at han har mig, sit livs lys.
Du må tilbage. Taxi.
Så du det?
Jeg må gøre alting.
Ja. Nej.
Jeg ved, hvad der står i kontrakten, men 1200 sider?
Mor - en arbejder, en mor. Hun har mig, sit livs lys.
Kelly, ved du hvad? Man kan have for mange nærbilleder.
Må jeg ringe tilbage? Snart.
Hej, hej.
- Generalen ser meget vigtig ud. - Det er han for mig.
De er så søde sammen, især når han tager hatten af.
Eksmand, ekskone. En kernefamilie, der engang eksploderede.
Men den eksploderede så blidt som muligt.
Åh, gud. Kom, vi har liv at redde.
Mor.
Glem fisketanken. Vandskaden var ikke så slem.
Og du reddede de fleste af fiskene.
Jeg reddede alle sammen, for hver fisks liv er helligt.
Måske hvis du tager den lidt med ro...
Far sagde, man ikke kan tænke over kunst. Det er bare noget, man føler og gør.
Din far er voksen, søde. Nogle gange.
Jeg lover dig, at jeg ikke ødelægger mere i hele byen.
Der er Joe.
Mor og mand - den første hun har ladet komme ind i vores pigeliv siden far.
Undskyld. Er du okay?
Du kan græde, hvis du vil. Undskyld.
Klamt.
Er det forkert at spørge, hvordan det går med din næse?
- Det ser værre ud end det føles. - Mor er forelsket.
Derfor er hun lyserød og smilende og ser ud som om, hun vil synge.
- Har du ikke fortalt ham det? - Han ved det vist godt.
I aften har vi noget at fejre.
Vi vil gifte os, slå os til ro.
Det gør I måske en dag. Og det støtter jeg.
- Vi spørger dig ikke. - Vi fortæller dig det.
I så tilfælde har I min tilladelse.
Jeg tror, du vil være god for min mor, for du er så...
...stabil. Det har hun brug for.
Godt, du billiger det. Vi planlægger et bryllup til sommer.
Jeg er meget glad på jeres vegne.
Det var jeg. Han er en vældig flink fyr, der gav os tryghed,
ikke så følelsesladet, men han så ud, som om mor var svaret på hans bønner.
Hvad skal jeg kalde dig? Hvis du ikke har bemærket det, kalder jeg dig kun "øh."
"Øh," "Joe," "sir." Dit valg.
Sir... Hvad med Sir?
Mor og Sir. Det kan jeg lide.
I skal vide, jeg er fast besluttet på at få dette forhold til at fungere,
men hvis du vil være en del af vores familie, må du lære at sidde og hænge lidt.
Jeg ville ikke gifte mig, hvis jeg ikke troede, det ville være godt for os.
Kelly, jeg elsker ham.
Kærlighed... Jeg har hørt, det er skønt.
- Prøv ikke at mase min brudekjole. - Bare rolig.
Hav en sjov dag med Kelly og glem ikke, hvad det er i morgen.
Jeg skal prøve.
Joe, jeg er glad på dine vegne. Jeg har ikke fortalt Kelly det endnu.
Har du ikke?
Vi kunne fortælle hende det sammen.
Ved du hvad? Jeg fortæller hende det selv.
- Fint. - Jeg elsker dig.
Mor, er du klar over, det er den sidste dag, vi er single kvinder sammen?
Ja. Hvad synes du?
Jeg kan lide den. Meget brude-agtig.
Kan du beholde den på og sove på ryggen?
Jeg er så lykkelig. Alt føles så rigtigt.
Det er mere end rigtigt. Kærlighed, lykke.
Hvad kunne gå galt?
Jeg har ikke fortalt dig det bedste.
Joe har fået et nyt job. Et han altid har ønsket sig.
Godt. For jeg har læst jobannoncer.
Ingen søger en pensioneret general.
- Hvad skal han lave? - Nogle ting vil ændre sig.
Jeg skal redigere meget mindre. Vi flytter nordpå.
Jeg skal lære ting som at sy gardiner og lave mad.
Lave mad? Tag den hellere lidt med ro.
- Sagde du flytte? - Ja, og man kan ikke få mad ud af huset.
Det skal nok blive godt. Det bliver skønt.
Vi kan ikke flytte fra New York.
- Hvor kan jeg få hotdogs? - Vil du have en?
Jeg lover, at vi tit kører til byen.
Tit? Vi kan ikke flytte så langt væk, at jeg ikke kan komme i skole.
Der er en rigtig god skole, hvor vi skal bo.
Men jeg elsker min skole.
Den nye skole har en høj standard. Den er meget akademisk.
Hvor ved du det fra med sikkerhed?
For Joe skal være rektor og mere end det.
Hvordan mere end det?
Han er mere end en rektor. Han er mere en kommandant.
En hvad?
Det er en omsorgsfuld, velstruktureret - som du vil have godt af -
militærskole.
Militærskole?
Hvor de har uniformer på og marcherer omkring sammen?
Det kan du ikke gøre mod mig. Jeg vil ikke med.
Vi skal være en familie, og familier bor sammen.
Huset ligger på skolens grund. Du kommer hjem hver weekend.
I kan flytte, jeg bliver her. Kom på besøg, når du vil.
- Det tror jeg ikke. - Må jeg flytte ind hos Amanda?
Forældrene ser det ikke.
Du er alt for sjov til at efterlade her. Og familier efterlader ikke nogen.
Ja, men...
Jeg vil ikke med.
Lov, vi er bedste venner for evigt.
Det lover jeg. Men jeg tager ikke med.
Og lov, du ikke vil foretrække det der.
Det sker aldrig. De går med uniformer.
De går i en skole, hvor de lærer om militærstrategi. De sidder bag skrivepulte.
Det er lige meget. For jeg tager ikke med.
Jeg tager ikke med.
GEORGE WASHINGTON MILITÆRAKADEMI
Velkommen til George Washington Militærakademi.
...18, 19, 20...
Hallo? Hvor kan jeg få en café mokka?
En, to,
tre, fire...
Jeg kunne ikke tro, det var manden, vi giftede os med.
Sir så meget anderledes ud, end når han kyssede min mor hjemme i stuen.
Hej. Jeg hedder Carla.
- Kelly. Rart at møde dig. - Du vil kunne lide det her.
Tænk, jeg skal sove et sted, der ikke har ét flot kunstværk.
Øv, det er kaptajn Stone igen. Hun skiller os ad.
Hvem er kaptajn Stone?
Den ondeste 16-årige i USA. Hun er vores gruppeleder.
Hun siger, hvad vi skal gøre og hvornår.
Det kan ikke være rigtigt. Vi kan tænke selv.
- Det synes hun ikke. - Hun har vist en musvåge som kæledyr.
Hun skal sikkert gå ud med Brad igen.
Hvad er en Brad?
Han er den flotteste, mest perfekte dreng her.
- Går han i skole her? - Hvorfor ikke mig?
Som om en kadetmajor ville være interesseret i nogen af jer.
Ih, ja.
Det ville jeg ikke gøre, hvis jeg var dig. Det er imod reglerne.
Det er bare et tæppe. Ingen andre end os ser det.
- Vi gør alt i henhold til reglerne. - Tak for advarslen.
Jeg vil gerne holde fast i min individualitet.
Stå ret.
Undskyld. Tog jeg tilfældigvis den gamle lurvede las fra dig?
Efter min erfaring tager folk ikke noget ved et tilfælde. Det er ikke lurvet.
Det er det nu. Hold det væk fra min kasserne.
Hvorfor gør du sådan noget?
Min fejl. Du må være kaptajn Stone.
Du er på min liste, mide.
Du ville være på min, hvis jeg havde en liste.
Jeg lader som om, du ikke sagde det.
Rør.
- Der bliver ballade. - Hun får også ballade.
Du fatter det ikke. Efter hendes mening er du et usselt støvkorn.
Godt nok er vi i militærskole, men vi lever i et demokrati.
Der må laves om på nogle ting her.
Vil du lave om på en skole, der har været her i 100 år?
Det tror jeg ikke. Mit råd - kom ikke på tværs af Jennifer.
Jeg hadede det - ensretningen, reglerne,
alt var kakifarvet.
Det var totalt tydeligt, at George Washington Militærakademi
måtte blive en venligere, blidere skole, og det måtte jeg sørge for.
Jeg må gøre alting.
Lyset slukkes om ti minutter.
Hvad?
Undskyld. Min mor lader mig blive oppe til midnat.
Kom så. Kom ud af de senge.
Der er inspektion kl. 08.00. Kom så.
Kom så ud af sengen.
I skal overholde tidsplanen. Er det forstået?
Sir, ja, sir.
Reveille klokken 06.00.
Første messe 06.45.
Det forstod jeg ikke. Der var 24 timer på en døgn, ikke 600.
Hvorfor skal man messe, efter man har gjort rent?
Dig igen. Har du forstået det hele, mide?
Nu du spørger, mit ur har kun 12 timer.
Du bliver dummere hvert minut, ikke?
Det var alt.
Du har glemt noget, mide.
Hvad?
Hvem ville lægge den der?
Må jeg gerne sige noget? Det drejer sig om miden.
Denne kadet melder sig til at lære miden militæretikette og terminologi.
Gør det. Hurtigt.
Fortæl hende om krokodillen, jeg gav bank.
Første lektie: ti stille og hør efter.
To ting jeg aldrig har lært.
Alle har en rang. Du gør honnør til officererne.
Jeg har hørt om generaler.
Du kan se en persons rang på deres ærmedistinktion eller gradstegn.
Sergent, major.
Seniorsergent. Hej.
Jeg gætter, men alle er vist ligeglade.
Stone.
Der er han.
- Hvordan sidder mit hår? - Perfekt som altid.
Er det Brad?
Eller den lækreste dreng, jeg har set? Eller begge dele?
- Ja. - Han ligner en rockstjerne.
Og det ved jeg, for jeg har været tæt på NSync.
Hold dig hellere væk. Han er Stones mand.
Du får dem at se til velkomstfesten på fredag.
Sagde du fest?
- Alle er inviteret. - Må vi have rigtigt tøj på?
Tag det på, hvis du har det.
- Stop. - Jeg kommer helt klart.
Træd af.
Jeg støder tilfældigvis ind i ham og bringer velkomstfesten på bane.
- Javel. - Udmærket.
- Er mit hår flot? - Ja.
Godt.
- Hvad var det for noget? - Aner det ikke.
Jeg troede, hun ville være glad for, jeg var så lærenem.
MATEMATIK
Det var her, syd for Mont-Saint-Jean, at Napoleon tåbeligt prøvede at dele
Wellington og Blüchers samlede styrker. Resultatet var...
Kan det vente?
Det ville være uærligt af mig ikke at fortælle dig, at jeg er militærnægter.
Jeg tror, alle mine er forkerte.
- Prøven skal bestemme dit niveau. - Jeg har ikke ramt et niveau endnu.
På min gamle skole lavede vi kun matematik, når vi ville.
Det var et rigtig godt system. Vi behøvede heller ikke sidde ned imens.
- Hvad har du der? - Ingenting.
Bare min kjole til fredag aften.
Lad mig se. Åh, gud, den er så smuk.
Vil du se min?
Lad mig se.
Er det din? Sikken flot farve.
Alle tiders. Åh, gud, rhinsten.
Den er flot. Og se den lille top.
Hvor er den sød.
Lad os gå en tur - eller tage en march, eller hvad I nu kalder det her.
Klart.
- Jeg tror på skydevåbenkontrol. - Det er skydevåbenkontrol.
Bare rolig, de kan ikke affyres.
Øvelsesholdet er noget stort. Det er ligesom vores fodboldhold.
Militærlivet passer sikkert nogen godt, men det er ikke noget for mig.
Det er noget, du må vænne dig til.
Folk som Jennifer er vant til det. Begge hendes forældre er i hæren.
- Der kommer en kommandant. - Der er støv på de støvler.
Stå rør, kadetter. Hvor skal I unge damer hen?
Hjem for at vælge kjoler til festen på fredag.
Sir.
Vælg nogle flotte kjoler. Fortsæt, kadetter.
Ja. Vi ses, Joe.
Sådan kan du ikke tale til kommandanten.
Jo, jeg kan.
Han er min stedfar. Han og min mor mødtes til et bryllup,
og de syntes så godt om det, at de besluttede at få deres eget.
Sig det til Jennifer, så hun ikke er så hård ved dig.
Nej. Hende må jeg selv tage kampen op med.
- Kom. - Jeg...
Det er okay.
Du skal vælge først. Det er dine.
Nej. Det er meget sjovere, hvis du vælger først.
Der er hun. Hej, skat.
Det gode ved mor er, hun altid hilser på en, som om man har været væk i årevis.
- Hvordan er skolen? - Den er meget struktureret.
- Det er Carla. - Rart at møde dig.
Rart at møde dig.
Hvad synes du? Sort, blå eller sølv?
Jeg synes, de alle sammen ville klæde Carla.
Det skal være den blå. Den er smadderflot og vildt moderne.
Der er lige straks frokost, så kom og spis.
Måske er der en feminin side af militærlivet.
Mor er her ikke til at holde jer i hånden. Kom så, folkens.
Kom så, piger. Lad mig se de knæ. Op, op, op.
Du skal ikke snyde.
Hvis jeg gjorde det, skulle du tilbage og gøre det igen.
Ja, sådan.
- Det er ikke et teselskab. - Op, op, op, op, op.
Kom så, folkens.
Af sted.
Det er højt.
Kom så, løb, løb, løb, løb.
Knækkede du en negl? Jeg er ligeglad.
Af sted. Min mor er hurtigere.
En, to. En, to. Hurtigere. Ynkeligt.
- Kom så, Collins. - Løb, løb, løb, løb, løb.
- Hold jer i gang. - I er virkelig langsomme.
Mide, kom så. Lad mig se, hvad du kan.
Jeg gør det.
Jeg er i sikkerhed.
Kom så.
Ned med dig.
Ned i mudderet.
Kryb, kryb, kryb, som den slange du er.
Bliv ved.
Du er en skændsel for gruppen, for din deling.
Jeg kan ikke engang... Hvad laver du? Fortsæt.
Jeg giver op.
Kom så.
Kom herned med det samme, mide.
Hvad vil du gøre, når et medlem af dit hold regner med dig?
Du skynder dig ned ad det reb og henter ham.
Ingen bliver efterladt. Er det forstået?
Jeg hader højder. Jeg håber, jeg ikke bliver for høj.
Hallo. Jeg falder, når jeg går omkring.
Stå ret.
- Er der andre derude? - Sir, nej, sir.
Flot klaret. Velkomstfesten begynder kl. 19.00.
Delingerne kan træde af.
Træd af.
Jeg er lidt sulten.
Hvad med at sende bud efter lidt Caesar-salat og Cajun-kylling,
en smule cilantro og lidt citrondressing
med nogle østerskiks?
Nams.
Fint nok.
Mor.
Sergent Ramos tager over nu.
Du skal øve dig på banen, indtil du kan.
Men hvad med festen?
- Du skal ikke med. - Er du sikker på, du har lov til det?
Hvad vil du gøre ved det? Sladre til din stedfar?
- Jeg skal sige dig, hvad jeg vil gøre. - Hvad?
Absolut ingenting.
Mide.
Stå ret.
Tilbage. Op på dækkene.
Hurtigt. Op med fødderne.
Det er virkelig skønt!
- Hvorfor mig? - Kom så.
Sergent Gloria Ramos, min egen private slavepisker, var hård,
men hun havde ikke Jennifers 100 procent hadfyldte blik.
Jeg ville finde den rigtige Gloria, der længtes efter at være menneskelig.
Jeg er ked af, du ikke skal med til festen.
- Jeg kan ikke danse. - Vil du ikke lytte til musikken?
- Jeg hader musik. - Ingen hader musik.
Det er et primitivt instinkt, som du sagtens kan slippe løs.
Det er aldrig sket.
Vi må til bunds i din fornægtelse.
- Kom i sving. - Det skal jeg nok.
Jeg kan diagnosticere og klatre samtidig.
Under pigtråden, kadet.
- Din arm bløder. - Så det er det klistrede røde stads.
- Hvordan har du det? - Aner det ikke. Jeg vil bare blive færdig.
Jeg gør det, og det bliver min personlige rekord.
Især fordi jeg aldrig har gjort det før.
Fra Montezumas sale til Tripolis kyst
Det er marineinfanteristerne.
Hvad med... Ro, ro, ro din båd stille...
Det er flåden.
Jeg tror aldrig, jeg vil lære det.
Hjemme i Ponce har vi de smukkeste stjerner.
Når jeg kravler i mudderet, lader jeg som om, jeg er der
på stranden, og sandet er blødt og varmt.
Det er ren poesi.
Lad mig vise dig det. Brug albuerne.
Det giver dig mere stabilitet, så du kan blive hurtigere.
Brug knæene til at skubbe opad.
Når du skal under ståltråd,
skal du gøre dig helt flad sådan her.
- Parat? - Ja.
Af sted.
Jeg gør det.
Det holdt op med at regne. Tak.
Måske kan jeg vise dig, at sjov ikke bare er for grødhoveder.
Ved du hvad? Du kan prøve.
Mission fuldendt. Træd af.
Jeg fortæller det til Carla.
VELKOMSTFEST
Mide.
Okay.
Ja, sådan.
I det mindste ved nogen, hvordan man får en beskidt aften.
Bare Sir havde inviteret mig ind på sit kontor under andre omstændigheder.
Min far var kommandant af dette akademi, så jeg kan forstå din position.
Han var hårdere ved mig end de andre for at bevise, han var fair.
Dengang forstod folk ikke, hvor skrøbelig et barns psyke er.
Bare rolig, Sir. Du glemmer det en dag.
Jeg er ikke tilfreds med din præstation i den første uge her.
Jeg er ikke tilfreds med stedet. Her kunne være meget bedre.
Ved du, der er en gruppe, der øver sig i at kaste med rifler?
De er ligesom robotter.
Jeg var en af de robotter, da jeg gik i skole her.
Du var ung. Du vidste ikke bedre.
Kaptajn Stone siger, at du overlagt ødelagde hendes personlige ejendele -
en hvid kjole, som du med vilje rørte ved.
Det var ikke overlagt eller forsætligt, sir.
Jeg snublede til festen, og...
Kaptajn Stone er ikke den eneste, der har klaget.
Dine lærere synes, din mangel på disciplin er...
problematisk.
Det er på tide, at du lærer, hvordan vi gør tingene her.
Ensretning er noget vi stræber efter.
- Er du sikker på, det er en god ting? - Stensikker.
Selvom individets værdighed respekteres, så skal individet tjene gruppen.
Derfor hedder det militærtjeneste.
Det er en lektie, du skal lære, menig Collins, og du vil lære den.
Træd af.
Det er på tide, du tager hjem. Sig til din mor, jeg kommer snart.
Det er Adam Collins. Læg en besked.
Jeg ringede bare for at sige hej.
Der er intet at bekymre sig om, selvom jeg er lidt nedtrykt.
Jeg er allergisk over for landet.
Jeg må smutte. Farvel.
Jeg havde givet George Washington en hel uge,
og det lod til, vi aldrig ville enes.
Jeg måtte fortælle mor: "Jeg vil ikke blive her."
Har du et øjeblik? Der er noget, jeg må fortælle dig.
Okay. For jeg har også noget at fortælle dig.
Dig først.
Jeg siger det bare ligeud, okay?
Vi skal have en baby.
En baby?
Wow.
Du ved, jeg stadig vil elske dig 100 procent.
Jeg er sikker på, jeg vil elske babyen, men jeg vil altid elske dig længere.
I lige måde, mor. Jeg vil altid elske dig længere.
Babyens værelse skal have de smukke malerier, du laver så flot.
Jeg elsker, når du bruge psykologi på mig.
Mor, du har gjort mig til en meget lykkelig datter.
Godt. Hvad var det, du ville fortælle mig?
Mig?
Jeg ville fortælle dig, at Carla er blevet en rigtig god ven.
Jeg kunne ikke sige, jeg ville droppe skolen.
Vi kunne ikke bringe en baby ind i en kaotisk verden.
- Hvordan går det? - Godt.
Jeg fortalte Kelly vores gode nyhed.
Tillykke,
storesøster.
Et håndtryk?
Pludselig indså jeg, at Sir ikke var parat til at blive far.
Huskeliste: give mor total støtte kvinde til kvinde,
hjælpe Sir med at forstå sin faderlige rolle
og prøve at overbevise militæret om, at lade deres folk bruge tæpper.
Jeg måtte gøre alt.
Okay, piger, kom så.
Okay. Glimrende.
Jeg ved, der må være noget galt her.
Nej, frøken.
Du slap af sted med det denne gang - hvad "det" end var.
Ved du hvad?
Jeg tror, jeg sagde noget om denne lurvede las.
Nå, ja. At jeg ikke ville se den i min kasserne igen.
Det gør jeg ikke nu.
Drøm sødt, mide.
Stå rør.
Skal jeg bare lade hende gøre det ved mig?
Ja. Læg dig til at sove.
Jeg vil finde en løsning.
- Gå i seng igen. - Det er mellem mig og hende.
KADET KAPT. STONE
Jeg ved, det var dig. Jeg har en gave til dig.
Her kalder vi det en krigsret.
Jeg har det dårligt over, jeg ikke har noget til dig.
- Hvad betyder det? - Hun skal i kadetretten.
- Skal vi skaffe en advokat? - Kadetterne styrer det selv.
- Jeg evaluerer det og udmåler straffen. - Det bringer dig i en svær position.
Vær ikke for blid ved hende, men vær heller ikke for hård.
Jeg har ønsket mig dette job hele livet. Lige siden jeg var barn her.
At lytte til min far, betragte ham, bo i hans hus. Jeg må ikke kikse.
Tror du, en lille pige vil få det til at ske?
Nej, ikke før jeg mødte den ene lille pige, der kunne.
Jeg går en tur.
Undskyld, mor. Det var ikke min mening.
Kom og sid ned.
Kom her. Det er okay.
Du skal sige undskyld til retten.
Måske skulle vi ikke være kommet.
Mor, du spurgte ikke, om jeg gerne ville gå her.
Paragraf 101.2: har ikke holdt orden i sit kvarter.
Paragraf 103.4: overtrædelse af uniformreglementet.
- Paragraf... - Apropos uniformreglementet...
Din hat, kadetkaptajn Stone.
Paragraf 102.2: lydighedsnægtelse.
- Paragraf... - Kaptajn.
Beviset, tak.
Min klient vil gerne påpege, det bare er maling - det kan vaskes af.
Sagsfremstillingen er forbi. Overvejelserne starter nu.
- Jeg glemte at sige undskyld. - Undskyldning ikke accepteret.
Ikke til dig. Til dem, frøken.
Jeg håber, de forstod, det var overilet. Jeg hader at gøre gengæld.
- De kan ikke kende mig... - Skyldig.
Kadetten skal melde sig på kommandantens kontor og få sin dom.
Jeg har tænkt meget længe over din straf,
og jeg tror, jeg har fundet den rette.
Jeg dømmer dig hermed til...
øvelsesholdet.
Øvelsesholdet? Sir, jeg er ikke god til at være på hold.
- Jeg er en solokunstner. - Du skal ikke med på holdet.
Det ville være en ære. Jeg dømmer dig til at være udstyrsleder.
Du skal holde uniformerne rene, pudse støvler og messing,
vedligeholde rifler, bannere, skeder og sabler.
Her anses det for et surt job.
Måske kan du lære at få respekt for ejendele.
Og forhåbentlig lærer du, hvad denne gruppe
- dem, der øver sig med rifler, dem, du omtaler robotter - er for noget.
1970.
Jeg var på holdet, da vi fik en tredjeplads. Vi har ikke klaret os så fint siden.
Det vil ændre sig. Oberst Mikkelson er holdrådgiver.
Rapporter hos ham mandag morgen efter timen og vær beredt.
Træd af.
En, to. En, to.
Er du okay? Jeg fik din besked.
Jeg bliver altid bekymret, når du prøver at lyde glad.
Jeg har det fint. Men jeg kom for en krigsret.
- Det er alle tiders. - Jeg er på øvelsesholdet.
Ikke ligefrem, men...
Jeg er så stolt af dig.
- Det ringede jeg bare for at sige. - Okay, skat.
- Jeg må smutte. - Farvel.
Du skal holde udstyret rent, poleret og klar til brug.
Som i kamp - når man skal bruge noget,
skal man bruge det straks, og det skal fungere. Forstået?
- Sir, ja, sir. - Kom i sving, kadet.
Jeg ved det ikke, men nogen siger Jennifers hår er malet gult
Hun er ond, hun tror, hun er kejser Jeg bliver glad, når hun rejser
Jeg ved det ikke, men nogen siger Jennifers hjerte er koldt
- Hvor koldt? - Rigtig koldt.
- Hvor koldt? - Iskoldt.
Kalder du det at pudse sko?
Det kan vi blive irettesat for.
Sådan gør man.
Du får mig til at grine, kadet Kelly.
Vend geværet rundt.
Snur geværet rundt.
Gevær på skrå.
Vend og præsenter gevær.
Stå rør.
Som I ved har vi et stævne om to uger. Men det er ikke bare træning.
Det er vores første skridt mod at vinde regionalfinalen.
Så...
gør mig stolt.
Stå ret.
Sir, ja, sir.
Vend geværet rundt.
Snur geværet rundt.
Så slog det mig - det var ligesom Svanesøen,
men i stedet for balletskørter havde alle uniformer på.
Men det var så smukt.
Lad mig hjælpe dig med udstyret.
Vores hold er ikke det bedste, men det mest skinnende.
Det er utrolig pænt af dig.
Vi lærer at hjælpe hinanden her.
Det vil jeg godt. Hvis bare jeg passede ind.
- Ingen passer ind i starten. - Hvad med dig?
Mig? Jeg er heldig at være her.
Mit hjem var ikke... Det var ikke et sted, jeg ville have valgt.
Det er himlen på Jord for en pige som mig.
Vil du spise middag med os fredag aften?
Måske blive og sove?
Ja, det vil jeg rigtig gerne.
Sir. Må jeg låne noget spyt, sir? Jeg betaler dig tilbage.
Jeg ville høre, om du ville hjælpe mig med nogle finesser før det store stævne.
- Selvfølgelig. - Sejt.
For jeg vil gerne slå Rahway Akademi en gang, og det vil du sikkert også.
Jeg vil ikke prale, men jeg bringer altid held,
og nogle gange gnider folk mig på hovedet.
Geværer, tak.
- Værsgo. - Tak.
Ingen årsag.
GWMA træningsstævne - Rahway High School -
vil begynde om fem minutter.
Fremad march.
Der er de. Rahway High School.
Vi må ikke lade os hyle ud af den.
Er alt i orden, kaptajn?
Jeg har altid nogle ekstra, frøken. Værsgo.
Gevær på skrå.
Tid til at stråle.
Gevær på skrå.
Gevær på højre skulder.
Fremad march.
George Washington Militærakademis øvelseshold.
Rahway High School, tag våbnene fra modstanderne.
Javel, sir.
Rahway High Schools øvelseshold.
Kom i sving.
Spark.
Fremad march.
USMC.
Sir.
Jeg forventer, at I klarer det langt bedre næste gang.
Vi er nødt til at øve os.
Den præstation i dag var komplet...
Slap lige af.
Vi har ikke brug for at øve os.
I reguleringsfasen er vi lige så gode som dem.
Problemet er udstillingsfasen.
Vi har brug for inspiration. Originalitet. Kreativitet.
Flot klaret. Vi vinder næste gang, når det tæller.
Træd af.
Hvad laver du?
Pokkers.
Ikke noget. Bare en lille ting, jeg tænkte ville opmuntre dig.
Gør det igen.
- Og det er en ordre. - Sir, ja, sir.
Okay, her var min huskeliste: hold Sir og mors forhold gående,
gelejde en baby til verden og vinde en øvelsesholdmedalje til Brad.
Jeg må gøre alt.
Ønsk mig held og lykke.
- Hej. - Hej selv, menig.
- Hvad er det? - Det er et armbånd.
Du skal ønske, og når det falder af, går det i opfyldelse.
Eller et tørklæde fra Nepal, ankelringe fra basaren i Marrakesh.
Jeg føler mig lidt dum, men det er alt, hvad jeg har.
Hvad er finten?
Jeg vil prøve at komme på øvelsesholdet. Du skal være min træner.
Det ville ikke være professionelt, hvis jeg ikke betalte dig.
Jeg har ofte fået det bevist - tilbehør er en piges bedste ven.
Hvem er den øverstbefalende for den amerikanske hær?
Det ved jeg godt.
Hvor mange punkter fra gevær på højre skulder til gevær på skrå?
Sagde du lige: "Hvor mange arme har en skulder?"?
Snur gevær rundt.
- Hvordan klarede jeg det? - Ikke dårligt.
For en mide.
- Hvad nu? - Ikke noget.
Der er ikke mere, vi kan gøre.
Prøv at blive optaget på onsdag, og du...
er klar.
Tak, Gloria.
Rigtige cheerleader-ting. Jeg håber, du bemærkede fejl i udførelsen.
Det afslutter prøverne.
Tidsplanen for den udvidede forårsdyst
bliver slået op på tavlen kl. 09.30 i morgen.
Held og lykke til alle.
Kadet Collins.
Jeg har fået at vide, uden jeg har godkendt det,
at du har aflagt prøve til øvelsesholdet.
Sir, ja, sir.
Og ydermere, på kadetkaptajn Ridbys anbefaling,
at du blev optaget.
Tillykke.
Du skal vide, jeg er stolt af dig.
Krammer vi, gør honnør, eller giver hinanden hånden?
Må jeg gerne sige noget?
Jeg indrømmer, det var en god idé at dømme mig til øvelsesholdet.
Det var en god lærestreg. Men du har også nogle ting, du skal lære.
Og hvad er så det?
Vi skal opfostre en baby. Og jeg tror, du får brug for min hjælp.
Babyer kan ikke gøre honnør. De græder uden videre.
De er ikke ligefrem renlige, men de lugter godt - det meste af tiden.
Man skal konstant smile til dem,
og man skal bære dem rundt dag og nat.
Hvis man ikke gør det, skriger de.
Du må gerne lære mig det.
Bravo. Det er alle tiders.
Jeg mener, de bevægelser, I laver.
Jeg tror, vi kunne bruge noget i den stil i fremvisningsfasen til regionalfinalerne.
Du laver gas, ikke? Det er min solo.
- Jeg kan ikke huske, hvad jeg gjorde. - Det er okay.
Der var ildhu, gejst.
Vores hold kunne bruge lidt mere af det. Gør det igen - det var godt.
Slaget om Choisins forråd i den bidende kolde vinter 1950-51
var ikke en retræte, de dannede bare bagtrop.
Det var en af historiens største strategiske redningsoperationer,
selvom det var marineinfanterister.
- Så det er godt at danne bagtrop? - I dette tilfælde var det strålende.
Den 1. division blev sammen, samarbejdede og overlevede.
Wow. Det forbløffer mig,
at man kan bruge det, man lærer på en militærskole, i livet.
Jeg forstod pludselig, hvorfor det var så vigtigt at håndtere Jennifer.
Hej.
Jeg mener: hej, frøken.
Frøken, denne kadet har nogle virkede fede idéer om en rutine,
som hun gerne vil fortælle kaptajnen.
Fede idéer, hva'?
Det har du sikkert fortalt Brad.
Nej, frøken.
Du er min partner.
Og kommanderende officer.
Jeg arbejder sammen med dig.
Du har tilladelse til at diskutere det.
Far bliver vildt overrasket.
Han tror, middagsmad kommer i de små hvide bokse, man får på kinarestauranter.
Jeg åbner.
Far.
Jeg har savnet dig.
- Rart at møde dig igen, Adam. - Tak.
Pænt af jer at invitere mig.
Det er pænt af dig, du tager dig så godt af vores lille pige.
Se, hvad jeg har til dig.
Luk øjnene. Ikke kigge.
Luk dem.
Åbn.
Brunei. Sultanen gav mig en særlig præmie til dig.
Du ser stor ud.
Tak.
- Enorm. - Det siger du jo.
Middagen er klar om fem minutter. Måske seks.
Jeg håber, du kan lide kalkun. Og du vil ikke tro det -
da jeg købte kalkunen, var den rå.
- Nej. - Jo.
Kan du huske, hvad jeg skrev til dig om bjergklatring?
Jeg har taget en opgave lige her i Hudson Valley.
Ekstrem klatring i Shawangunk-bjergene.
Jeg skal tage billeder på Rockridge Point, hvilket betyder,
jeg kan se dig i øvelsesholdets konkurrence.
Jeg tager nogle billeder tidligt om morgenen, og så mødes vi klokken 11.
Vi synkroniserer vores ure.
- Lover du det? - Ja.
Konkurrencedeltagerne bedes høre efter:
inspektionsfasen af alle dyster vil begynde i felthuset kl. 11.00.
HUDSON MILITÆRINSTITUT
- Sir. - Kadetmajor.
De bliver vildt imponerede,
for denne gang har vi noget, ingen har set før.
Vores hemmelige våben.
- Kadetkaptajn Stone. - Sir.
Tjek tidsplanen og meld tilbage.
Javel, sir.
- Kadet Kelly? - Ja, sir.
Du skal dobbelttjekke riflerne, så...
Eller ikke.
Hvordan kom du her?
Din mor ringede til min mor, og min mor bestilte en bil.
Alle sammen, det er Amanda.
Min bedste og sandeste ven.
Det er Gloria, Rose, Leslie, Taylor, Allison og Sam.
Jeg vil gerne byde velkommen til dette års
nordøstlige regionale øvelsesholdkonkurrence.
Lad mig sige til alle fædrene og mødrene, der er her i dag:
I bør være meget stolte af disse unge mennesker.
Lad inspektionsfasen begynde.
Må de bedste vinde.
Hvad repræsenterer striberne på USA's flag?
De 13 originale kolonier, sir.
Hvor mange punkter er der til...
Hvilke elementer udgør flådekorpsets symbol?
Hvem er øverstkommanderende for den amerikanske hær?
USA's præsident, sir.
Hvordan hilser en kadet på en overordnet officer, når man ikke er i formation?
Man hilser på et individ med sin riffel
på højre skulder, venstre skulder, gevær på skrå, når man ikke er i formation,
vil kadetten præsentere gevær, sir.
Kadetten bedes demonstrere det.
Stå rør.
Hvor mange originale kolonier var der?
Hvor længe har du øvet dig i at skyde?
Hvornår har flådekorpset fødselsdag?
Hvem er forsvarsminister?
Den ærede Donald Rumsfeld, sir.
Toppoint over hele linjen. Sådan, folkens.
Udmærket. Lad os ikke hvile på laurbærrene.
Vi vinder stort.
Hvad var det?
Det er min far. Han skulle være her.
Far?
Hvis den var gået i gang, ville dysten...
..været blevet diskvalificeret takket være dig.
Hvordan kunne du tage en telefon med derind?
Min far er den eneste, der ringer til den.
Og kun når han virkelig skal tale med mig.
Det er vores livline.
- Undskyld. - Din bedste ven kan nok hjælpe dig.
Jeg tænkte mig ikke om.
Du må undskylde.
Gå ikke omkring. Hold jer tæt på.
Vi må gøre vores bedste forsøg.
Hør efter, dyster på mesterniveau:
reguleringsfasen for George Washington Militærakademi,
Rahway High School og Jefferson High School begynder om ti minutter.
Stå ret.
Stå rør.
Jeg har set frem til det her, ikke i månedsvis - i årevis.
I ser godt ud. Jeg ved, I er parate.
Jeg vil takke jer for at repræsentere vores skole. Det betyder meget for mig.
Gør os stolte.
Lad os gøre det igen.
- Vind eller tab, I er fantastiske. - Sir, ja, sir.
- Hvad er der? - Det er ingenting, sir.
Jeg kender dig godt nok til at vide, det ikke er ingenting.
Hvad er der galt?
Sir, kadetten er urolig for, hendes far er kommet til skade.
Hvorfor? Har du hørt noget?
Sir, nej, sir.
Men han er her ikke, og han lovede at være her. Du hørte ham.
Kadettens far er kendt for at tage chancer.
Hans mobiltelefon er slukket, og det er den aldrig.
Hvornår hørte du sidst fra ham?
Han prøvede at ringe for et par timer siden, men blev afbrudt.
Det kan ske.
Men han er her ikke, og han ved, hvor vigtigt det er for mig.
- Vil du lede efter ham? - Nej, sir.
Kadetten vil blive her. Kadetten vil ikke svigte sit hold.
Kadetten vil ikke svigte dig.
Jeg ved, der er sket ham noget.
- Hvor ved du det fra? - Det ved jeg bare.
- Lad os finde ham. - Nej, sir.
Denne kadet ved, hvor vigtig denne konkurrence er for kommandanten.
Kadetten kender sin plads.
- Og kadetten... - De kan klare det.
De går ned til tre elementer. Kadetten er forpligtiget over for sin far.
Kom så.
Tak, sir.
- Han skulle til Rockridge Point. - Jeg ved, hvor det er.
- Er alle her? - Vent.
Gæt, hvem der mangler.
Far.
Det er hans kamerataske.
Sig, det fjerde element trække sig ud.
En gang mide, altid mide.
Far.
Kommandocenter, general Maxwell.
Der er en mand 2,5 km syd for landevejen ved Rockridge Point.
Anmoder om redningshold og ambulance øjeblikkelig.
- Jeg går ned. - Det kan jeg ikke risikere.
- Vi venter på redningspatruljen. - Jeg vil ikke lade min far være alene.
Jeg firer mig ned til ham. Det kan du ikke, for jeg kan ikke trække dig op.
Det skal være mig.
Bare rolig - jeg er trænet.
Jeg kan godt.
George Washington Militærakademi
anmoder om tilladelse til at anvende øvelsesdækket.
- Tilladelse givet. - Jeg kan ikke se hende.
Gå langsomt over siden. Du behøver ikke skynde dig.
En fod ad gangen, langsomt.
Stille og roligt. Koncentrer dig. Du kan godt.
Er du okay?
Jeg har det fint.
Skal jeg hive dig op igen?
Nej, sir.
- Kan du klare det? - Rebet er for kort.
Far.
Det første trin er lidt vildt.
Rapporter.
Situationen er under kontrol, sir.
GWMA, sir.
Far.
Flot klaret.
I det øjeblik indså jeg, at Sir var klar til at få en baby.
Det er en perfekt fotolejlighed. Bare jeg havde mit kamera.
Jeg ville vise, at min far...
og min far...
begge var modige og i sikkerhed.
Og begge to var mine.
To fædre.
Kelly, du kan have to bedste venner.
Sir kom i farhumør så hurtigt, at jeg kun kunne smile af det.
Måske, kun måske, behøver jeg ikke gøre alting.
Vi er bagud med fem point.
Dig og Kelly er vores eneste chance. I er de bedste, vi har.
Og medmindre der sker et mirakel, har vi ikke en chance.
Jeg vidste det. Jeg vidste, at hun var en...
Mide? Er det, hvad du ville sige?
Eller vilde du kalde mig frøken? For så må du være forvirret.
Stå rør.
På min ordre er Kelly blevet fritaget fra reguleringsfasen.
Fortsæt.
Held og lykke.
Sir. Kadet Kelly Collins melder sig til tjeneste, sir.
Og forventer at vinde.
Hør efter, finalister.
Fremvisningsfasen begynder om fem minutter.
Lad os gå til den. Træd af.
Kom så, piger.
Jeg kan ikke lide Amanda bedre, men jeg har kunne lide hende længere.
Undskyld. Venner?
Repræsentanterne for George Washington Militærakademi er
kadetkaptajn Jennifer Stone og kadet Kelly Collins...
- Stå rør. - ...i ubevæbnet konkurrence.
Vi har meget at indhente på grund af dig.
Det er godt, vi er dygtige til det her.
Stå ret.
Lad os gøre det.
GWMA.
Mine damer og herrer, må jeg bede om jeres opmærksomhed?
Fantastisk. Jeg har aldrig set en bedre regionalfinale.
Eller en tættere en.
Så uden mere ståhej, tredjepladsen, bronze,
går til Thomas Jefferson High School i Redding, Connecticut.
Og vinderen, med de tætteste stemmer siden konkurrencen begyndte, er...
med et point...
Rahway High School, der får guld.
Foran George Washington Militærakademi, der får sølv.
Flot klaret, alle sammen.
- Vi blev slået. - Nej, vi gjorde ikke.
Vi skal til de nationale mesterskaber.
- Hvis jeg ikke havde... - Det er rigtigt.
Hvis du ikke havde været med på holdet...
ville vi aldrig være nået så langt.
Jeg vidste, at jeg ville fortælle mine børnebørn om det en dag.
Næste år bliver vi endnu bedre.
Hvis vi arbejder på vores rutiner, er der ingen grænse for...
Der bliver ikke et næste år for mig.
Min far blev forflyttet til Europa, så jeg flytter.
Men jeg ønsker en ting for dig, kadet.
At du bliver delingsleder...
og skal tage dig af en lille mide ligesom dig.
På række.
Fremad march.
Højre om.
Stop.
Venstre om.
Presenter gevær.
Snur geværet rundt.
Siden det er min første biografi, stemmer alt måske ikke helt overens.
Begivenhederne er sande, følelserne er ægte,
og mine erindringer er forbi.
Måske har jeg glemt, hvad alle havde på.
Tilegnet Carol Rubin