KADETKA KELLY
STREDNÁ UMELECKÁ ŠKOLA V NEW YORKU
Vždy som vedela, že sú príbehy, o ktorých by sa malo rozprávať,
ale nikdy som si nemyslela, že by moje pamäte patrili medzi ne.
Nazývam to "Tanec rodiny,"
a nikdy by som nezvládla choreografiu bez mojej najlepšej kamarátky Kelly.
Áno. Amanda, bolo to nádherné.
Vieš, ja, ja...
Naozaj som bola schopná cítiť večný boj prirodzenosti proti výchove.
- Prepáč. - Kelly, ako pokračuje rodinný projekt?
- Rozhodla som sa, urobiť videodokument. - Takže nebudeš písať krátky príbeh?
To bolo predtým, ako som začala robiť záhradu rodinných sôch.
Ahoj, ocko.
Rozhodla som sa, že svetu ukážem, ako naozaj funguje rodina.
Rozhodla som sa, že sa to bude volať La Familia, film Kelly Collinsovej.
- To je nádherné. - Viem.
Povedz mi, kam ideš.
Čad.
Sudán.
Potom do Barmy
a odtiaľ do Thajska.
- Budeš mi chýbať. - Aj ty mne.
Mobil budem mať stále pri sebe.
- Hot dogy, to je moje. - Aj ja by som si dala.
Áno, to je to najlepšie, čo môže Manhattan ponúknuť.
Ocko. Moja rodina.
Rozvedený, sám, a predsa si užíva.
Vie, že ma má, že som jeho svetlom života.
Hodím ťa naspäť. Taxi.
Vidíš to?
Musím urobiť všetko.
Áno. Nie.
Viem, čo je v zmluve, ale 1 200 strán?
Mama - pracovníčka, a matka. Ona má mňa, som svetlom jej života.
Kelly, vieš čo? Je tu niečo čo je príliš bezprostredné.
Môžem ti zavolať späť? Skoro.
Tak ahoj.
- Generál vyzerá veľmi dôležite. - Pre mňa je dôležitý.
Spolu vyzerajú tak milo, Najmä, keď sníme klobúk.
Ex-manžel, ex-manželka. Jadrová rodina, ktorá kedysi
vybuchla, ale tak jemne, ako to len bolo možné.
Ó, preboha. Ideme, musíme zachraňovať životy.
Mami.
Zabudni na akvárium, tá voda neurobila toľko škody.
A podarilo sa ti zachrániť väčšinu rybičiek.
Zachránila som ich všetky, lebo každý rybí život je posvätný.
Možno, keby si trochu spomalila...
Mami, oco povedal, na umenie sa nemyslí. Je to niečo, čo človek cíti a robí.
Tvoj otec je už dospelý, miláčik. Niekedy.
Vážne sľubujem, že v tomto meste už naozaj nič nerozbijem.
Tak toto je Joe.
Mama a muž - prvý, koho nechala vstúpiť do našich životov, čo odišiel otec.
Ľutujem. Cítiš sa OK?
Môžeš plakať, ak chceš, naozaj môžeš, ľutujem.
Odporný.
Môžem sa spýtať, ako to vyzerá s tvojím nosom?
- Vyzerá horšie, ako ho cítim. - Mama je zamilovaná.
Myslím si, je to preto, že je v ružovom, usmieva sa, ako keby jej bolo do spevu.
- Ešte si jej to nepovedala? - Myslím, že to vie.
Vlastne, dnes sa bude oslavovať.
Chceme sa brať, usadiť.
Možno, že sa raz usadíte. A ja som všetkými piatimi pre.
- My sa ťa ale nepýtame. - My ti to oznamujeme.
V tom prípade, máte moje povolenie.
Tak si myslím, že pre mamu budeš dobrý, si taký...
stabilný a vôbec. To je to, čo potrebuje.
Som rád, že to schvaľuješ. Tvoja mama a ja plánujeme v lete svadbu.
Radujem sa za vás oboch.
A ja som bola rada, je to príma chlapík, s ktorým sa budeme cítiť veľmi bezpečne,
i keď nebol sentimentálny, zízal na mamu ako na odpoveď na jeho modlitby.
A ako by som ťa mala volať? Neuniklo pozornosti, že to vychádza iba na "hm".
"Hm," "Joe," "Pán". Vyber si.
Pán... Čo keby pán?
Mama a pán. To sa mi páči.
Chcem, aby ste obaja vedeli, že som sa rozhodla, že príbuzenstvo bude fungovať,
ale ak chceš byť súčasťou našej rodiny, budeš sa musieť trochu prispôsobiť.
Nerozhodla by som sa pre svadbu, keby to nebolo dobré pre všetkých.
Kelly, ja ho milujem.
Láska... Hovorí sa, že je to báječné.
- Prosím, neznič mi svadobné šaty. - Neboj, zvládnem to.
Teraz, keď sa môžeme radovať aj s Kelly, nemali by sme zabudnúť, čo je zajtra.
Pokúsim sa.
Joe, som s tebou veľmi šťastná. Ale ešte som to Kelly nepovedala.
Nepovedala?
Mohli by sme jej to povedať spolu.
Vieš čo? Prečo by som jej to nepovedala sama?
- Dohovorené. - Milujem ťa.
Mami, vieš, že je to posledný deň, kedy sme obe slobodné?
Viem. A čo si myslíš?
Páči sa mi to. Má to svadobnú náladu.
Myslíš, že to už môžeme nechať tak a vyrovnať sa a spať?
Som veľmi šťastná. Tak to jednoducho má byť.
Myslím, že je to viac. Láska, šťastie.
Čo by to mohlo pokaziť?
Ešte som ti nepovedala to najlepšie.
Joe má novú prácu. Takú, akú vždy chcel.
Dobre. Pretože som už hľadala v inzerátoch.
Ako sa zdá, nik nemá záujem o generála na penzii.
- Teda, čo bude robiť? - Niektoré veci sa budú meniť.
Asi budem robiť menej v redakcii. Budeme sa sťahovať na vidiek.
Budem sa musieť naučiť, ako sa šijú záclony, a možno aj variť.
Variť? Myslím, že by si sa nemala tak ponáhľať.
- Povedala si sťahovať sa? - Áno, tam, kde nedostať hotové jedlá.
Ale bude to fajn. Naozaj to bude príma. Ver mi.
Počkaj, nemôžeme odísť z New Yorku.
- Krucinál, kde dostanem hotdogy? - Chceš jeden?
Sľubujem, že často budeme chodiť do mesta.
Často? Predsa sa nemôžeme odsťahovať tak ďaleko, aby som nechodila do školy.
Tam, kam pôjdeme, majú nádhernú školu.
Ale mne sa páči táto škola.
Táto nová škola je na vysokej úrovni. Učitelia sú vynikajúci.
Ako to vieš, ako to, prosím ťa, vieš?
Viem to, pretože Joe tam bude riaditeľom, vlastne trochu viac.
Ako to, niečo viac?
Je viac ako riaditeľ. Vlastne, je veliteľ.
Čo?
Je to internátna škola, dobre rozčlenená - a to bude pre teba veľmi dobre -
je to vojenská škola.
Vojenská škola?
Niečo také, kde chodia v uniformách a všade pochodujú?
Tak to mi nemôžeš urobiť. Tam nejdem.
Lenže ak máme byť rodinou? Rodiny žijú spoločne.
Dom je priamo v tábore. A domov budeš chodiť každý víkend.
Tak tam pôjdete vy dvaja a ja zostanem. Môžete prísť, kedykoľvek sa vám zachce.
- Tak to veru nie. - A môžem sa nasťahovať s Amandou?
Jej rodičia by si to ani nevšimli.
Budeš musieť tu nechať veľmi veľa vecí. Rodiny však nikoho nenechávajú mimo.
Hej, ale...
Nikam nejdem.
Sľúb mi, že navždy budeme priateľkami.
Sľubujem. Ale aj tak nejdem.
Sľubujem, že sa ti tam bude páčiť.
Ani nápad. Chodia v uniformách.
Chodia do školy, kde sa učia vojenskú stratégiu. Sedia v laviciach.
Na tom nezáleží. Pretože tam nejdem.
Nejdem tam.
VOJENSKÁ AKADÉMIA GEORGEA WASHINGTONA
Vitajte vo Vojenskej akadémii Georgea Washingtona.
...18, 19, 20...
Haló? Kde možno dostať moka kávu?
Raz, dva,
tri, štyri...
Nemôžem uveriť, že toto bol ten chlap, ktorého sme si zobrali.
Pán veliteľ vyzerá teraz inak, ako keď bol s matkou u nás doma.
Ahoj. Volám sa Carla.
- Kelly. Rada ťa poznávam. - Bude sa ti tu páčiť.
Neverím, že by som mala spať niekde, kde nie je ani kúsok umenia!
Ach, zasa máme kapitánku Stoneovou. Tá nás isto roztrhá na kusy.
A kto vlastne je tá kapitánka Stoneová?
Najhnusnejšia šestnáctka v Amerike. Je veliteľkou nášho družstva.
Tá, ktorá nám bude určovať, čo a kedy máme robiť.
To je predsa nemožné. Sme mysliaci ľudia.
- Tak nie, tu nie si. - Počula som, že má doma havrana.
Tá určite zasa bude chodiť s Bradom.
Kto je Brad?
To je ten najkrajší a najperfektnejší chalan široko ďaleko.
- A on chodí do tejto školy? - Prečo nie ja?
Prosím ťa, ako keby sa kadet major zaujímal o niektorú z nás.
Hej, správne.
Keby som bola na tvojom mieste, nerobila by som to. To je proti predpisu.
To je len prikrývka. Nik to neuvidí, okrem nás.
- Všetko je tu podľa predpisu. - Ďakujem za varovanie.
Ale ja sa pokúsim zachovať si svoju individualitu.
Barák pre desiatich.
Ľutujem. Nešlohla som ti náhodou túto zašlú starú vec?
Podľa mňa, ľudia nič nešlohnú náhodou. A nie je to zašlé.
Tak a teraz to je. A von s tým z kasární.
Prečo by si to robila?
Ja, blbec. Vy musíte byť kapitánka Stoneová.
Mám vás v zozname, červ jeden.
A vy by ste bola na mojom, keby som mala zoznam.
Myslím si, že by ste to radšej nemali hovoriť.
Rovnako ako vy.
- Budú problémy. - Aj ona bude mať problémy.
To sa ti nepodarí. V jej hlave si len maličký prášok.
Môžeme byť vo vojenskej škole, ale stále žijeme v demokracii.
Niektoré veci sa tu budú musieť zmeniť.
Chceš zmeniť školu, ktorá tu stojí sto rokov?
Tak to si nemyslím. Radím ti - nebojuj s Jennifer.
Nenávidím to - uniformovanosť, predpisy,
všetko khaki.
Bolo mi celkom jasné, že Vojenská akadémia Georgea Washingtona
musí byť láskavejšia, jemnejšia škola, a bolo na mne, aby som to dokázala.
Musím pre to urobiť všetko.
Zhasnúť. Desať minút.
Čože?
Prepáčte. Mama mi dovolí byť hore až do polnoci.
Tak, ideme. Dámy, vypadnite z tých pelechov.
Nástup o 8.00. Pohyb.
Padajte z tých pelechov.
Tento rozvrh sa bude dodržiavať. Rozumiete mi?
Pane, áno, pane.
Budíček o 6.00.
Prvé zamestnanie 6.45.
Nič z toho nemá zmysel. Deň má 24 hodín, nie 600.
A prečo by sa po umývaní malo ísť do zamestnania?
Tak zasa vy. Všetko je jasné, červ?
Keď sa tak pýtate, Na mojich hodinkách je len 12 hodín.
Postupne hlúpnete, nemyslíte?
To je všetko.
Čosi si zabudla, červ jeden.
Čo?
Tak, kto to tam dal??
Madam, dovoľte mi prehovoriť, madam. Týka sa to červa, madam.
Kadetka sa dobrovoľne hlási,že naučí červa vojenský protokol a názvy.
Do toho. Rýchle.
A povedz jej o krokodílovi, s ktorým som zápasila.
Prvá hodina: sklapnúť a počúvať.
To sú dve veci, ktoré som nikdy nedokázala.
Každý má hodnosť. V zásade, zdravíme dôstojníkov.
Počula som o generáloch.
Hodnosť osoby spoznáš, keď sa pozrieš na goliere alebo odznaky.
Seržant, major.
Seržant, major. Jú.
Hádam, ale zdá sa, že to nikomu nevadí.
Stoneová.
Tu je.
- Aké mám vlasy? - Perfektné, ako vždy.
Tak to je Brad?
Alebo ten najkrajší chlapec, akého som kedy videla? Alebo oboje?
- Uhádla si. - Vyzerá ako rocková hviezda.
A to by som mala vedieť, pretože som sa priatelila so skupinou NSync.
Radšej choď ďalej. To je chlapec Stoneovej.
Uvidíš ich na uvítacej tanečnej zábave v piatok.
Vravíš, tanec?
- Všetci sú pozvaní. - Môžeme byť v normálnych šatách?
Nos ich, ak ich máš.
- Stáť. - Tak som tam.
Rozchod.
Musím do neho vraziť akoby náhodou. A zatancovať si s ním uvítací tanec.
- Áno, madam. - V poriadku.
- Vlasy sú v poriadku? - Áno, madam.
Dobre.
- Čo to malo byť? - Vôbec neviem.
Myslela som, že bude šťastná, ako rýchlo sa učím.
MATEMATIKA
Práve tu, južne od Mont-Saint-Jean sa Napoleon nezmyselne pokúsil rozdeliť
kombinované sily Wellingtona a Blüchera. Výsledkom toho bolo, že...
Môže to počkať?
Nebolo by poctivé nepovedať,že kvôli svedomiu odmietam vojenskú službu.
Nemyslím, že všetko robím správne.
- To bolo len meranie tvojej úrovne. - Nemyslím si, že je tu nejaká úroveň.
V mojej starej škole sme mali matematiku len vtedy, kedy sa nám zachcelo.
To naozaj bol dobrý systém. Pritom sme ani nemuseli sedieť.
- Čože? - Nič.
To sú moje šaty na piatkový večierok.
Pozriem sa. Bože, tie sú ale nádherné.
Chceš vidieť moje?
Ukáž mi.
Toto sú tvoje? Majú nádhernú farbu.
Báječné. Jé jé, bože, flitre.
To je báječné. A pozri sa sem hore.
Je to sladké.
Poď sa prejsť alebo pochodovať, alebo ako to tu nazývaš.
Samo.
- Verím na obmedzenie práva nosiť zbraň. - Tu sa veru žiadne zbrane nenosia.
Neboj sa, nemôžu strieľať.
Poradové mužstvo je to niečo podobné, ako vojenské futbalové mužstvo.
Vojenský život môže byť pre niekoho, ale naozaj nie pre mňa.
To je niečo, na čo si musíš zvyknúť.
Ľudia ako Jennifer sú na to zvyknutí. Obaja jej rodičia sú v armáde.
- Prichádza veliteľ. - Máš zaprášené topánky.
Pohov, kadetky. Kam idete, mladé dámy?
Domov, vziať si šaty na tanečnú zábavu, ktorá bude v piatok.
Pane.
A že si vyberiete nejaké pekné. Pokračujte, kadetky.
Ideme. Zatiaľ ahoj, Joe.
S veliteľom nemôžeš takto hovoriť.
Taká, ako ja, môže.
Je to môj otčim. On sa stretol s mojou mamou na svadbe,
a tak sa im to zapáčilo, že sa rozhodli, že budú mať svoju vlastnú.
Mala by si to povedať Jennifer. Zachádzala by s tebou lepšie.
V žiadnom prípade. To je moja vec.
- Poďme. - Ja...
Je to OK.
Vyberaj prvá. Sú tvoje.
Nie. Bude to pre mňa zábavnejšie, keď ty začneš.
Tu je. Ahoj, zlatko.
Najnádhernejšie na matke je to, že vždy človeka víta, ako keby bol roky preč.
- A čo škola? - Je krásne rozčlenená.
- To je Carla. - Rada ťa poznávam.
Potešenie je na mojej strane.
Čo si myslíš? Čierne, modré alebo strieborné?
Myslím si, že akékoľvek budú na Karle vypadať nádherne.
Myslím, že modré. Je to nádhera, takže odteraz desať minút.
Obed je takmer hotový, poďte sa najesť.
Možno že aj vojenský život má ženskú stránku.
Nemáš tu mamu, aby ťa držala za ručičky. Ľudkovia, ideme.
Dievčatá, ideme. Nech vidím kolená - hore, hore, hore.
Budem rada, ak dáš pokoj.
Keby áno, vypadla by si a musela by si to robiť znovu.
Tak to má byť!
- Toto nie je čajová párty. - Hore, hore, hore, hore.
Ľudkovia, ideme.
Pohyb.
To je vysoko.
Tak ideme, ideme, ideme, ideme.
Zlomila si si necht? To nič.
Pohyb. Moja mama by to robila rýchlejšie ako vy.
Raz, dva. Raz, dva. Pohyb, rýchlejšie. Dôraznejšie.
- Tak ideme, Collinsová. - Ideme, ideme, ideme, ideme, ideme.
- Hýbte sa. - Teda vy ste ale pomalí.
Červ, hýb sa. Chcem vidieť, čo vieš.
Veď to robím.
Som v bezpečí.
Tak ideme.
Šmýkať sa dole.
Teraz do blata.
Plaziť sa, plaziť sa, plaziť sa ako červ, ktorým si.
A hýb sa.
S tebou má ťažkosti družstvo, tvoja čata.
Ani nemôžem... Čo to robíš? Hýb sa.
Vzdávam to.
Ideme.
Teraz pekne tadiaľto dole, červ jeden.
Čo urobíš, ak niekto z tvojho družstva spolieha na teba?
Tu budeš zlaňovať dole a pomôžeš mu.
Nik nesmie zaostávať. Jasné?
Nenávidím výšky. Dúfam, že ani nevyrastiem.
No nazdar, padám, keď len chodím.
Pozor!
- Je tam ešte niekto? - Pane, nie, pane.
Dobre, tanečná uvítacia zábava začína o siedmej.
Dajte družstvám rozchod.
Rozchod.
Začínam byť trochu hladná.
Čo keby sme poslali po Caesarov šalát s kúskom kajanského kurčaťa,
a s trochu cilantra a citrónovú majonézou,
s párom ustricových keksíkov?
Mňam-mňam.
Fajn.
Mami.
Seržant Ramosová to teraz prevezme.
Budeš to opakovať dovtedy, kým to nebude dobre.
No ale čo s tancom?
- Nebudeš tam. - A to môžete urobiť?
Čo s tým asi urobíš? Povieš to svojmu otčimovi?
- Poviem ti, čo urobím. - Čo?
Vôbec nič, madam.
Červ jeden.
Kasárne pre desiatich.
Naspäť hore. Ideme.
Choď rýchle. A zdvíhať nohy.
Tak je to správne.
- Prečo ja? - Ideme.
Seržant Gloria Ramosová, môj vlastný súkromný popoháňač, bola tvrdá,
no však nemala ten Jenniferin 100 percentne nenávistný pohľad.
Rozhodla som sa nájsť ozajstnú Glóriu, tú, ktorá sa snaží byť človekom.
Ľutujem, že prídete o tancovačku.
- Netancujem. - Nechcete počúvať hudbu?
- Nenávidím hudbu. - Každý má rád hudbu.
Je to primitívny inštinkt, ktorý môže človek uvoľniť kedykoľvek.
To sa nikdy nestalo.
Pozrime sa na dno vášho odmietania.
- Tak pohyb. - To tiež chcem.
Môžem to rozobrať a zároveň vyliezť.
Pod drôtom, kadet.
- Krváca ti ruka. - Tak to je to červené.
- Ako sa cítite? - Necítim sa. Chcem len skončiť.
Toto urobím, a to bude to moje najlepšie.
Zvlášť preto, že som to nikdy predtým nerobila.
Od Montezumy, k pobrežiu Tripolisu...
To je námorná pechota.
A čo takto... Vesluj, vesluj, vesluj na lodi, jemne...
To je námorníctvo.
Nemyslím si, že to niekedy dokážem.
U nás v Ponce, máme najkrásnejšie hviezdy.
Keď sa plazím v tomto bahne, myslím si, že som tam,
na pláži, a piesok je jemný a teplý.
To je naozaj poetické.
Ukážem ti. Používaj lakte.
Tak získaš stabilitu a dostaneš sa tam rýchlejšie.
Kolená sú na odstrkovanie.
Potom, keď sa máš dostať pod nejaký drôt,
celkom si ľahni, asi takto.
- Pripravená? - Hej.
Ideme.
Urobím to.
Prestalo pršať. Ďakujem.
Možno, že ti niekedy ukážem, že dobré časy nie sú len pre trdlá.
Poviem ti, čo - môžeš sa pokúsiť.
Misia je skončená. Rozchod.
Tak toto poviem Karle.
UVÍTACIA TANEČNÁ ZÁBAVA
Červ.
V poriadku.
Výborne.
Vie aspoň niekto, ako si ľahnúť do špiny.
Bolo by to super, keby ma Pán pozval do kancelárie za iných okolností.
Môj otec bol veliteľom na tejto akadémii, takže chápem tvoju situáciu.
Bol na mňa tvrdší ako na ostatných, len aby dokázal, že je férový.
Vtedy ľudia nechápali, aká krehká môže byť duša dieťaťa.
Nebojte sa, pane. Raz na to zabudnete.
Nejako ma netešia tvoje výkony v prvom týždni, čo si tu.
Ani ja nie som veľmi šťastná. Všetko by mohlo byť omnoho lepšie.
Vieš o tom, že je tu skupina, ktorá cvičí so zbraňami?
Vyzerajú ako roboti alebo niečo podobné.
Bol som jedným z tých robotov, keď som sem chodil do školy.
Bol si mladý. Nepoznal si nič lepšie.
Kapitánka Stoneová hovorí, že si úmyselne poškodila jej osobné veci -
biele šaty, do ktorých si si naschvál utrela ruky.
Nebolo to ani naschvál, ani zlomyseľne, pane.
Pošmykla sa mi noha, keď som šla tancovať a...
Kapitánka Stoneová nie je jediná, kto sa sťažuje.
Tvoji učitelia zisťujú, že tvoj nedostatok disciplíny...
robí problémy.
Je na čase, aby si sa naučila, ako to tu chodí.
Jednotnosť je niečo, o čo sa snažíme.
- Si si istý, že je to správne? - Úplne.
Aj keď dôstojnosť osoby rešpektujeme, jednotlivec vždy slúži skupine.
To je, prečo to nazývame službou.
To je poučenie, ktoré sa musíte naučiť, vojak Collinsová, a vy sa to naučíte.
Odchod.
Najvyšší čas, aby si šla domov. Povedz mame, že o chvíľku prídem.
To je Adam Collins. Zanechajte správu, prosím.
Len som ťa chcela pozdraviť.
Nemusíš sa znepokojovať, i keď mi je trochu mizerne.
To preto, lebo som alergická na vidiek.
Už musím ísť, ahoj.
Dala som Georgeovi Washingtonovi celý týždeň,
a zdalo sa mi, že sa nikdy nedohodneme.
Musím povedať mame, "Nechcem tu zostať."
Môžeš ma počúvať? Musím ti niečo povedať.
OK. "Pretože aj ja ti musím niečo povedať.
Začni prvá.
Poviem to priamo, a bude to, OK?
Budeme mať dieťatko.
Bábätko?
Fíha.
Vieš, že ťa stále veľmi milujem.
Som si istá, že to dieťa budem milovať, ale ty budeš vždy prvá.
Aj ja, mami. Vždy budeš pre mňa prvá.
Detská izba bude potrebovať tie krásne kresby, ktoré maľuješ.
Milujem, keď na mňa pôsobíš psychologicky.
Mami, urobila si zo mňa veľmi šťastnú dcéru.
Dobre. Tak, a čo my chceš povedať ty?
Ja?
Chcela som ti povedať, že z Karly sa stala báječná kamarátka.
Nemohla som jej povedať, že chcem odísť zo školy.
Nemohli by sme priniesť dieťa na svet, pokiaľ tu bude čo len trochu zmätku.
- Ako sa máš? - Dobre.
Práve som povedala Kelly našu novinku.
Gratulujem,
staršia sestra.
A podanie ruky?
Zrazu mi konečne svitlo, že pán vôbec nebol pripravený na to, že bude otcom.
Zoznam vecí, ktoré sa musia urobiť: úplne podporovať mamu, žena -ženu;
pomôcť veliteľovi pochopiť jeho novú otcovskú rolu;
a pokúsiť sa presvedčiť vojakov, aby ľudia mohli používať svoje deky.
To všetko musím urobiť.
OK, dámy, ideme.
OK. Báječne.
Viem, že tu bude niečo zlé.
Madam, nie, madam.
Tentoraz ti to prešlo, nech je to čokoľvek.
Vieš,
verím, že som povedala niečo o tých starých veciach.
Áno. Už nikdy ich nechcem vidieť v našich kasárňach.
Ani teraz nie.
Spi sladko, červ jeden.
Tak ako ty.
To mám toto nechať?
Hej. A poď spať..
Musím to zistiť.
- Späť do postele. - To je len medzi mnou a ňou.
KADETKA KAPITÁNKA STONEOVÁ
Viem, že ste to boli vy. A mám pre vás darček.
Hovoríme tomu vojenský súd.
Cítim sa strašne, že pre vás nemám nič, madam.
- Takže, čo to znamená? - Bude musieť pred súd kadetov.
- Máme mať právnika? - Kadeti tieto veci vybavujú sami.
- Ja to vyhodnotím a vymeriam trest. - To ťa dostáva do ťažkého postavenia.
Nebuď na ňu príliš mierny. Tiež nie príliš tvrdý.
To je práca, ktorú som chcel celý život. Odvtedy, čo som sem chodil ako malý.
Počúvať otca, pozorovať ho, žiť v tomto dome, to predsa nemôžem zradiť?
Myslíš si, že dievčatko to dokáže?
Nemyslel som si to, pokiaľ som sa nestretol s dievčatkom, ktoré to dokáže.
Myslím, že sa pôjdem prejsť.
Ľutujem, mami, to som nechcela.
Poď a sadni si.
Poď sem. Je to OK.
Budeš sa musieť ospravedlniť súdu.
Asi sme sem nemali chodiť.
Mami, nikdy si sa ma nepýtala, či sem chcem ísť.
Paragraf 101, odstavec 2: Neschopnosť udržiavať poriadok.
Paragraf 103, odstavec 4: Porušenie poriadku o úprave uniformy.
- Paragraf... - Keď hovoríme o úprave uniformy...
vaša čiapka, kadetka kapitánka Stoneová.
Paragraf 102, odstavec 2: porušenie podriadenosti.
- Paragraf... - Kapitán.
Dôkaz, prosím.
Moja klientka by chcela poukázať na to, že sa to ľahko zmyje.
Rokovanie je na konci. Porada začne okamžite.
- Zabudla som im povedať, že ľutujem. - Ospravedlnenie sa neprijíma.
Neospravedlňujem sa vám. Ale im, madam.
Dúfam, že sa vysvetlí, že som konala v afekte. Bola to odplata.
- Predsa nemôžu povedať... - Vinná.
Kadetka sa bude hlásiť v kancelárii veliteľa, aby sa určil trest.
Dlho a tvrdo som premýšľal o potrestaní
a myslím, že som na niečo prišiel.
Týmto vás odsudzujem...
do výcvikovej skupiny.
Výcviková skupina? Pane, ja nie som veľmi dobrá v tímoch.
- Skôr som sólová umelkyňa. - Kto povedal, že budete v tíme?
To by bola česť. Budete sa starať o výbavu.
Uniformy budete udržiavať v poriadku, leštiť topánky a mosadzné súčasti;
udržiavať pušky, zástavky, pošvy, šable.
Tak tomuto sa hovorí podradná práca.
Možno, že sa naučíte vážiť si majetok.
A dúfajme, že sa naučíte, čo táto skupina znamená
- tá, ktorá cvičí s ručnicami, ktorých si nazvala robotmi - čo to znamená.
1970.
Vtedy som bol v tíme a boli sme tretí. Odvtedy sme neboli lepší.
To sa musí zmeniť. Plukovník Mikkelson je poradcom tímu.
V pondelok ráno po vyučovaní sa u neho prihlás a daj sa do poriadku.
Odchod.
Raz, dva. Raz, dva.
Si v poriadku? Dostala som tvoju správu.
Vždy som ustaraná, keď sa pokúšaš vyzerať šťastne.
Cítim sa báječne. Okrem toho, že som bola pred vojenským súdom.
- To je úžasné. - Zaradili ma do výcvikovej skupiny.
Nie priamo do nej, ale...
Som na teba hrdý.
- Volám preto, aby som ti to povedala. - OK, miláčik.
- Musím už ísť. - Čau.
Ide o to, aby výstroj bola čistá, vyleštená a pripravená.
Je to ako v boji - ak niečo potrebujete,
tak to potrebujete teraz a tak, aby to fungovalo. Rozumiete?
- Pane, áno, pane.. - Dajte sa do toho, kadetka.
Neviem, ale dozvedela som sa, že Jennifer si prefarbila vlasy na blond.
Je taká protivná a odporná, že sa to nedá zniesť. Budem šťastná, keď zmizne.
Neviem, ale vraví sa, že srdce Jennifer je veľmi studené.
- Ako studené? - Skutočne studené.
- Ako studené? - Ľadové.
Tomuto hovoríte vyčistené topánky?
Za to by nás mohli sprdnúť.
Takto sa to má robiť.
Rozosmievate ma, kadetka Kelly.
Zbraň do vzduchu!
Zbraň späť!
Zbraň vľavo hore!
Zbraň späť!
Pohov.
Ako viete, o dva týždne bude súťaž. Nejde len o cvičenie.
Je to náš prvý krok k tomu, aby sme vyhrali regionálnu súťaž.
Teda...
nech môžem byť na vás hrdý.
Pozor!
Pane, áno, pane..
Zbraň do vzduchu!
Zbraň späť!
Práve mi napadlo - že je to ako Labutie jazero,
len namiesto sukničiek je každý v uniforme.
Ale naozaj, je to krásne.
Iste, pomôžem vám s výstrojom.
I keby naša skupina nebola najlepšia, bude sa najviac blýskať.
To je od vás neuveriteľne pekné.
Súčasťou výučby je to, že si navzájom musíme pomáhať.
Prisahám, že budem. Len ak budem vedieť, ako zapadnúť.
- Nik hneď nezapadne. - Tak, ako to je s tebou?
So mnou? Som šťastná, že tu môžem byť.
Doma to nebolo... Nebolo to to, čo by som si vybrala.
Pre dievča, ako som ja, je to ako nebo na zemi.
Nechcela by si s nami v piatok večer večerať?
A možno prespať?
Isto. To by sa mi páčilo.
Pane, mohli by ste mi požičať pár slín? Sľubujem, že to splatím.
Tak mi napadlo, či by si mi mohol pomôcť s niektorými cvikmi na veľkú súťaž.
- Zaiste. - Super.
Pretože by som chcela aspoň raz poraziť Rahway Academy a som si istá, že aj ty.
Nechcem sa vyťahovať, ale vždy prinášam šťastie,
a niekedy ma ľudia hladkajú po hlavičke.
Zbrane, prosím.
- Tu to je. - Vďaka.
Isto.
Vojenská akadémia G. Washintona - uvítacie cvičenie - stredná škola Rahway
začne o päť minút.
Pochodom vchod.
Tak sú tu. Stredná škola Rahway.
Ľudkovia, nestrácajte nervy.
Všetko zariadené, kapitán?
Vždy mám náhradné diely, madam. Tu sú.
Pozor!
Musíme žiariť.
Roztočiť zbraň!
Zbraň vpravo hore!
Vpred.
Súťažiaci tím Vojenskej akadémie Georgea Washingtona.
Stredná škola Rahway, odzbrojte konkurenciu.
Vykonám, pane.
Súťažiaci tím strednej školy Rahway.
Pohyb.
Kop!
Pochodom vchod.
Námorná pechota USA.
Pane.
Krucinál, očakávam od vás, že nabudúce budete lepší.
Zrejme potrebujeme cvičiť, cvičiť, cvičiť.
Dnešný výkon bol úplný a totálny...
Nechajte to.
To nie je cvičenie, čo potrebujeme.
Pokiaľ ide o predpisy, sme dobrí ako každý iný.
Problém je vo výkone.
Myslím si, že potrebujeme inšpiráciu. Originalitu. Tvorivosť.
V každom prípade, dobrá práca. Nabudúce ich dostaneme.
Odchod.
Čo to robíš?
Do frasa!
Ale nič, len tak niečo, čo by ťa pobavilo.
Urob to ešte raz.
- Je to rozkaz. - Pane, áno, pane..
OK, tu je zoznam, čo mám urobiť: upevniť vzťah veliteľa a mamy,
voviesť dieťa do sveta a pre Brada vyhrať v súťažiacom tíme medailu.
To všetko musím urobiť.
Zaželajte mi šťastie.
- Hej. - Hej vy, vojak.
- Čo je toto? - To je náramok, ktorý si dáte na ruku.
Niečo si budete želať, a keď spadne, vaše želanie sa splní.
Alebo šatka z Nepálu, náramky z bazáru v Marrakeši.
Vyzerá to hlúpo, ponúkať tieto veci, ale je to všetko, čo mám.
A čo za to?
Rozhodla som sa dostať sa do súťažiacej skupiny. A prosím, aby ste ma trénovali.
A nebolo by profesionálne ak by som to nemohla zaplatiť.
Ešte raz, ukazuje sa, že je to pravda - doplnky sú najlepšie kamarátky dievčaťa.
Kto je vrchný veliteľ ozbrojených síl Spojených štátov?
To viem.
Na koľko dôb od zbrane vpravo hore na vľavo hore?
Nepovedala ste práve, "Koľko rúk má rameno?"
Roztočiť zbraň!
- Ako mi to ide? - Nie je to zlé.
Na červa.
- Čo ďalej? - Nič.
Už nemôžeme urobiť nič viac.
Skúšaj nový prvok na stredu a...
budeš pripravená.
Vďaka, Glória.
Skutočná roztlieskavačka. Dúfam, že ste si všimli chyby v predvedení.
To uzaviera skúšku vystúpenia.
Zoznam rozšíreného jarného výcviku
bude na tabuli zajtra o 09:30.
Všetkým veľa šťastie.
Kadetka Collinsová.
Zistil som, že bez môjho vedomia, či schválenia ste sa
pripravovali na súťaž.
Pane, áno, pane..
A ďalej, na odporúčanie kadetky kapitánky Rigbyovej,
sa vám to podarilo.
Gratulujem.
Chcem, aby si vedela, som na teba hrdý.
Teda, objímeme sa či zasalutujeme alebo si podáme ruky alebo čo?
Pane, dovoľte mi prehovoriť.
Pripúšťam, že to bol od vás dobrý nápad, že ste ma poslali do súťažiaceho tímu.
Bolo to pre mňa veľkým poučením. Ale pane, vy sa tiež musíte niečo naučiť.
A čo by to malo byť?
Musíme vychovať dieťa, pane. A úprimne, myslím si, že ma budete potrebovať.
Bábätká nevedia salutovať. Kričia aj vtedy, keď nemajú.
Nie sú veľmi čisté, ale nádherne voňajú - zväčša.
Musíte sa na ne stále usmievať,
a musíte sa o ne starať celý deň a celú noc.
A ak nie, budú kričať.
Máte povolenie, že ma budete učiť.
COLLINSOVÁ
Bravo. To je báječné.
Myslím, ako robíte tie pohyby.
Myslím, že by to mohlo zapôsobiť na prehliadke na regionálnych pretekoch.
Vysmievate sa mi, že? To je moje sólo.
- Ani sa nepamätám, čo som robila. - Na tom nezáleží.
Myslím, že to malo oheň, ducha.
Náš tím by mohol z toho niečo použiť. Sprav to ešte raz - bolo to výborné.
Boj v Choisin Reservoiri v krutej zime roku 1950-51,
to nebol ústup, ale postup do tyla.
Najväčšia strategická záchranná operácia v dejinách armády,
aj keď to boli námorníci.
- Takže, postup do tyla je dobrá vec. - V tomto prípade, vynikajúca.
Prvá divízia zostala pohromade, pôsobila pohromade a prežila pohromade.
Júj. Veľmi ma ohromilo,
že to, čo sa učíme vo vojenskej škole, naozaj možno aplikovať na reálny život.
Teraz chápem, prečo bolo dôležité, aby som strpela Jennifer.
Ahoj.
Myslím, madam, ahoj, madam.
Madam, táto kadetka má naozaj dobré nápady o rutine
a chcel by so o ne podeliť s kapitánkou.
Výborné nápady, čo?
Som si istá, že ste to povedali Bradovi.
Madam, nie, madam.
Mojím partnerom ste vy.
A veliacim dôstojníkom.
A ja pracujem s vami.
Povolenie hovoriť, kadetka.
Teda, otec bude prekvapený.
Myslí si, že večera chodí v bielych krabičkách, z čínskej reštaurácie.
Ja otvorím.
Ocko.
Chýbaš mi.
- Rád ťa zasa vidím, Adam. - Vďaka.
Ďakujem za pozvanie.
A je to milé, že sa tak dobre staráš o naše dievčatko.
Pozri sa, čo som priniesol.
Zavri oči. Nekukaj sa.
Tesné.
Otvor.
Brunei. Sultán mi pre teba urobil špeciálnu cenu.
Vyzeráš ohromne.
Ďakujem ti.
- Obrovsky. - Ako hovoríš.
Večera bude za päť minút. Možno šesť.
Dúfam, že máš rád moriaka. A neuveríš tomu, že
keď som kúpila moriaka, bol surový.
- Nie. - Áno.
Pamätáš si, čo som písal o horolezectve?
Mám prácu práve tu v údolí Hudson.
Extrémne horolezectvo v horách Shawangunk.
Budem fotografovať v Rockridge Point, a to znamená,
že sa budem môcť pozrieť na teba v súťaži poradových tímov.
Skoro ráno niečo nafotím a potom sa o 11 uvidíme.
Porovnáme si naše hodinky a všetko.
- Sľubuješ? - Sľubujem.
Pozor, súťažiaci o majstrovskú úroveň, počúvajte:
prehliadka všetkých letiek začne o jedenástej.
VOJENSKÝ ÚSTAV HUDSON
- Pane. - Kadet major.
Ukážeme im,
pretože dnes máme niečo, čo ešte nik nevidel.
Naše tajné zbrane.
- Kadetka kapitánka Stoneová. - Pane.
Skontrolujte rozvrh a potom podajte hlásenie.
Áno, pane.
- Kadetka Kelly? - Áno, Pane.
Chcem, aby ste dvakrát skontrolovali pušky, takže...
Alebo nie.
Ako si sa sem dostala?
Tvoja mama zavolala mojej mame a moja mama zavolala taxík.
Ľudkovia, to je Amanda.
Je to moja najlepšia a najvernejšia kamarátka.
A toto je Glória, Rosa, Leslie, Taylor, Allison a Sam.
Chcel by som vás privítať všetkých na tejto
severovýchodnej regionálnej súťaži poradových skupín.
A dovoľte, aby som všetkým otcom a matkám, ktorí sú tu prítomní, povedal:
Mali by ste byť veľmi, veľmi hrdí na týchto mladých.
Nech začne prehliadka.
A nech vyhrajú tí najlepší.
Čo predstavujú pruhy na vlajke Spojených štátov amerických ?
Pane, 13 pôvodných kolónií, pane.
Na koľko dôb sa robí...
Ktoré prvky tvoria symbol námornej pechoty?
Kto je vrchným veliteľom ozbrojených síl Spojených štátov amerických?
Pane, prezident Spojených štátov, pane.
Ako zdraví kadetka vyššieho dôstojníka, keď nie v útvare?
Kadetka zdraví jednotlivca kadetskou puškou
na pravé rameno, na ľavé, alebo roztočí zbraň a nie v tvare, pane,
kadet vykoná k pocte zbraň, pane.
Kadetka to prosím predvedie.
K nohe zbraň.
Koľko bolo pôvodných kolónií?
Ako dlho ste cvičili?
Kedy je výročie námornej pechoty?
Kto je ministrom obrany?
Kongresman Donald Rumsfeld, pane.
Plných desať bodov! Paráda, ľudia.
Ideme. A neodpočívajte na vavrínoch.
Toto si vezmeme domov.
Čo to bolo?
To je môj otec. Mal by tu už byť.
Otec?
Keby to tam zazvonilo, celá letka...
..by bola vďaka tebe diskvalifikovaná ako celok.
Čo ťa to napadlo vziať sem telefón?
Môj otec je jediný, kto mi naň volá.
A iba vtedy, ak naozaj potrebuje so mnou hovoriť.
To je náš červený telefón.
Tvoja najvernejšia kamarátka ti z toho môže pomôcť.
Nemyslela som na to, keď som to povedala.
Veľmi ľutujem.
Nestrať sa. Buď nablízku.
Musíme to urobiť čo najlepšie.
Letky na majstrovskej úrovni, pozor:
predpisový čas pre Vojenskú akadémiu Georgea Washingtona,
strednú školu Rahway a Jeffersonovu strednú školu začína o desať minút.
Letka, pozor.
Pohov.
Na toto som sa tešil nie mesiace, ale roky.
Vyzeráte dobre, vidím, že ste pripravení.
A ďakujem vám, že reprezentujete našu školu. Pre mňa to veľa znamená.
Budeme na vás hrdí.
Urobte nás hrdými!
- Vyhráte alebo prehráte, budeš dobrá. - Pane, áno, pane..
- Čo je? - To nič, pane.
Poznám ťa dosť dobre, aby som vedel, že sa niečo deje.
Čo sa deje?
Pane, táto kadetka sa bojí, že jej otec je zranený.
Prečo? Niečo si počula?
Pane, nie, pane.
Ale nie je tu, a sľúbil, že príde. Počuli ste to.
Otec kadetky je známy svojím riskovaním.
Jeho mobil je vypnutý, a to sa nikdy nestalo.
Kedy sa ozval naposledy?
Pokúšal sa mi zavolať pred pár hodinami, pane, ale spojenie sa prerušilo.
To sa stáva.
Ale on nie je tu a pritom vie, aké je to pre mňa dôležité.
- Chceš ho ísť hľadať? - Nie, pane.
Táto kadetka zostáva so svojou letkou. Táto kadetka svoju skupinu nezradí.
Táto kadetka nezradí ani vás.
I tak cítim, že sa mu niečo stalo.
- Ako to vieš? - Jednoducho to viem.
- Poď, pohľadáme ho. - Rozhodne nie, pane.
Táto kadetka vie, aká dôležitá je táto súťaž pre veliteľa.
Táto kadetka vie, čo je jej povinnosť.
- A táto kadetka ... - Oni to môžu zabezpečiť.
Tak to skrátia na tri prvky. Kadetka má tiež povinnosť voči svojmu otcovi.
Tak ideme.
Ďakujem, pane.
- Povedal, že bude v Rockridge Point. - Viem, kde to je.
- Každý to uvážil? - Počkať.
Hádaj, kto chýba.
Otec.
To je jeho obal na fotoaparát.
Povedzte štvrtému prvku, aby odstúpil.
Raz červ, pre vždy červ.
Otec.
Veliteľské stredisko, generál Maxwell.
Máme muža 1,6 míle smerom na juh pri ceste 35 neďaleko od Rockridge Point.
Okamžite zavolajte záchrannú skupinu a ambulanciu. V poriadku.
- Zleziem k nemu. - Nie, nemôžem to riskovať.
- Zleziem k nemu po lane. - Pane, nenechám tam otecka samého.
Pôjdem k nemu po lane. To nemôžeš - nevytiahnem ťa naspäť.
Ale musím to byť ja.
Bez obáv - trénovala som.
Dokážem to.
Vojenská akadémia G. Washingtona
žiada o povolenie použiť vaše cvičisko, pane.
- Povoľuje sa. - Nevidím ju.
Len sa trochu nakloň cez hranu. Nemusíš sa ponáhľať.
Vždy krok za krokom, pomaly.
Pekne pomaly. Sústreď sa. Dokážeš to.
Všetko OK?
Som v poriadku.
Chceš, aby so Ťa vytiahol naspäť?
Nie, pane.
- Dokážeš to? - Lano je veľmi krátke.
Ocko.
Prvý krok je vždy hračka.
Podať hlásenie.
Situácia je pod kontrolou, pane.
Vojenská akadémia G. Washingtona, pane.
Otecko.
Výborne.
V tomto okamihu som si uvedomila, že veliteľ je pripravený vychovávať dieťa.
To by bola celkom repre fotka. Len keby som mala foťák.
Ukázala by som to otcovi...
a môjmu otcovi...
obaja sú statoční, obaja v bezpečí.
A obaja sú moji.
Dvaja otcovia.
A, Kelly, budeš mať dvoch najlepších kamarátov.
Veliteľ prešiel do otcovského tónu tak rýchle, že som sa zmohla len na smiech.
Možno všetko ide, možno človek nemôže všetko urobiť.
Chýba nám päť bodov.
Vy a Kelly ste naša jediná nádej. To je to najjedinečnejšie, čo máme.
A ak sa nestane zázrak, tak nemáme potom šancu.
Vedela som to. Vedela som, že je taký maličký...
Červ? To je to, čím ma vždy častujete, madam?
Chcete ma donekonečna volať madam? Ak áno, tak ste sa splietla.
Pohov.
Na môj rozkaz, Kelly bola oficiálne ospravedlnená z predpisovej fáze.
Pokračujte.
A veľa šťastia.
Pane, kadetka Kelly Collinsová, sa hlási do služby, pane.
A očakáva, že vyhrá.
Pozor, finalisti letky.
Predvádzanie začne o päť minút.
Budeme sa ruvať. Rozchod!
Dievčatá, choďte.
Nie je to preto, že mám Amandu radšej. Je to len preto, že ju mám dlhšie rada.
Prepáč mi to. Priateľky?
Vojenskú akadémiu G. Washingtona zastupuje
Kadetka kapitánka Jennifer Stoneová a kadetka Kelly Collinsová...
- Pohov. - ...v súťaži bez zbrane.
Kvôli vám máme čo doháňať.
Je fajn, že v tomto vynikáme.
Pozor!
Ideme na to.
Vojenská akadémia G. Washingtona.
Dámy a páni, prosím o vašu pozornosť.
Úžasné. Nemyslím, že by som videl lepšiu regionálnu súťaž.
Alebo aspoň podobnú.
Takže bez ďalších rečí, tretie miesto, bronz
získava stredná škola Thomasa Jeffersona z Reddingu, Connecticutu.
A víťazom, s najtesnejším pomerom od samého začiatku súťaže je......
o jeden bod...
stredná škola Rahway, ktorá získava zlato.
Pred vojenskou akadémiou Georgea Washingtona, ktorá získava striebro.
Pracovali ste dobre.
- Dostali sme nárez. - Nie, nedostali.
Máme medaily, postupujeme do národnej.
- Keby som nemala... - Presne tak!
Keby ste sa nepripojili k skupine...
nikdy by sme sa tak vysoko nedostali.
Tak áno. Raz budem o tom rozprávať vnúčatám.
Budúci rok budeme ešte lepší.
Keď to spoločne prepracujeme, tak nik nemôže povedať...
Vlastne, pre mňa to už budúci rok nebude.
Vieš, môjho otca preložili do Európy, sťahujeme sa.
Ale jedno si budem želať, kadet.
Aby ste sa stali veliteľom čaty...
a budete sa musieť zaoberať malými červami, ako ste vy.
Letka, zoradiť sa.
Vľavo bok!
Vpravo bok!
Zastaviť stáť!
Vľavo hľaď!
K pocte zbraň!
K nohe zbraň!
Pretože je to prvý môj životopis, možno tam nie je všetko pravdivé.
Čo sa stalo, je pravda, všetky pocity sú ozajstné
a moje pamäte končia.
Ale asi som už zabudla, čo mali všetci na sebe.
VENOVANÉ CAROLE RUBINOVEJ