Prejšnjič ...
- Mislim, da ima Lex košček ladje. - Si prepričan?
Roger Nixon. Sem novinar pri Inquisitorju, rad bi napisal članek o tebi.
- Whitney se bo pridružil marincem. - Res?
Če me boš izzval,
boš moral začeti igrati drugače.
Obljubi mi, da bo sobotni večer uspel.
Te noči ne boš nikoli pozabila.
Tvoj prijatelj Clark ni tisto, za kar se predstavlja.
Upaj, da se ne motiš.
Ti nisi moj sovražnik. Ti si moj sin.
Mislim, da se reče: Zaklical pokol! In bojne bo izpustil pse.
- Lana je tam. - Ne skrbi. Najbrž je že doma.
Ves svet bo izvedel zgodbo o Clarku!
Jonathan, glej!
Prekleto!
Pomagaj mi!
Vse ve!
- Ne bo uničil moje družine! - Prosim, ne!
Jonathan!
Clark!
Ne!
Lex!
Tvoj oče sem!
Sin!
Oče!
Oče, ne!
Nixon!
Daj mi kamero! -Izgini!
Lana?
Lana.
Pomoč potrebujem!
Zdravnika!
Pomagajte. Takoj. -Kaj je z njo?
Zenice se odzivajo.
Dihanje je videti normalno.
Tudi utrip je dober.
Vse bo še dobro. Kako ji je ime?
Mama! Oče!
Mama?
Mama, si cela? -Clark.
Očeta ni. Med tornadom je bil zunaj.
V bolnišnico moraš. -Ne, poslušaj me.
Novinar je bil v kleti. -Nixon.
Ladjo je posnel. Razkril bo skrivnost.
Med neurjem ga je oče zasledoval. -Moram ga najti.
Mama? Kje je ladja?
Na vretencih ima oteklino, ki povzroča delno ohromelost nog.
Vranica je raztrgana.
Močno je poškodovan tudi vidni živec.
V bolnišnico mora. Zahtevam ekipo specialistov.
Premikanje bi stanje poslabšalo.
Ni navaden bolnik. -Vem, kdo je.
Posebne oskrbe mu ne morem ponuditi. -Nisem mislil tega.
Moj oče je. Storite, kar morete.
Lex.
Ja, oče. Tu sem.
Ne skrbi.
Specialisti se bodo zavzeli za tvoj primer.
Videl sem. .
V tvojih očeh, sin . . .
Kaj si razmišljal.
Življenje bi bilo tako preprosto,
če ti ne bi jaz stal na poti.
Oče, žal mi je.
Oče!
-Ni se vrnil.
Si poklicala šerifa? V bolnišnico?
Telefoni ne delajo. Tornadov je vajen.
Gotovo je poiskal zavetje. -Ne vem, če je jasno razmišljal.
Nisem ga še videla tako jeznega.
Ne bo dopustil, da Nixon uniči družino.
Misliš, da je . . .
Ne, tega ne bi storil.
Ne! O tvojem sinu ne bom povedal ničesar. Prisežem pri bogu!
Prosim, ne ubij me.
Bog.
Mislil sem, da me boš ubil. -Verjamem.
Zdravo, Dorothy. Si se vrnila iz Oza? -Chloe.
Ne bi morala biti v postelji?
Nič mi ni. Samo blažji pretres možganov.
Marsikdo bolj potrebuje tole posteljo.
Me veseli. Kaj se je zgodilo?
Vračala sem se, ko sem odložila Whitney, in privršal je veter.
V vetrobran je priletel poštni nabiralnik in zapeljala sem s ceste.
Potem sem zagledala tornado.
Še zavedla se nisem, že je kombi posrkalo.
Čudovito, odnesla si jo le z buško. To se v Smallvillu redko zgodi.
Ne, to ni mogoče. -Kaj?
Nič. Ko sem se ovedla, sem ležala tu.
Torej si si rekla, zdaj pa domov, in zgodilo se je.
Očitno me je pripeljal Clark.
Clark? -Ja, si ga videla?
Kar je izginil s plesa ne. Tri ure sem ga iskala.
Kaže, da je bil ples polomija, kaj?
Zdaj vsaj vem, kam je izginil.
Če ti bo v tolažbo, naj ti povem, da sta zelo lep par.
Ni mi, a vseeno hvala.
Oče?
V bolnišnici sem srečal mamo. Povedala mi je za očeta.
Tule sem preiskal vsako ped. Še v gozd bo treba.
Clark.
Moj oče je bil med tornadom ranjen. V precej slabi koži je.
Žal mi je. Lahko kako pomagam? -Zdaj je vse v rokah zdravnikov.
Med neurjem je obtičal pod stebrom.
Če ga ne bi izvlekel, bi umrl.
Preden sem to storil, sem malce okleval.
Pomislil sem, da bi bilo bolje zame, če ga pustim umreti.
Pomembno je, da si ga rešil.
Najbrž ni tega mnenja.
Besede odpuščanje ni v njegovem slovarju.
To, da sem ga rešil, ima za znamenje šibkosti.
Kaj boš storil?
Pomagal ti bom najti očeta.
lmaš še kakšno svetilko?
Oče! -G. Kent!
G. Kent!
Oče!
Veš, čigav je avto? -Ne.
Če se ločiva, bova preiskala večji okoliš.
Ja.
Čez pol ure se spet sestaneva tu. -Prav.
Odlično.
Kaj počneš?
Svoj mobitel iščem.
To je najino edino upanje.
Ne bom mogel napisati največje zgodbe v človeški zgodovini.
Clark ni zgodba, moj sin je.
Ne bom dovolil, da si na njegov račun ustvarjaš slavo.
Si me zato zasledoval? Kaj si nameraval, Kent?
Mi razbiti glavo in me zagrebsti?
Vdrl si na mojo posest in skušal ubiti mojega sina.
Najosupljivejše bitje na Zemlji na tvoji farmi opravlja drobna dela.
Zakaj ga skrivaš? Pokaži ga svetu, da si ga ogleda.
O tem bo odločil sam, ko odraste.
In kdaj bo to? Ko bo smel piti alkohol?
Ko bo pripravljen.
Ne igraj zaščitnika in priznaj resnico.
Obdržala sta ga, ker ne moreta imeti otrok.
Obdržala sva ga, ker je najin sin in ker ga imava rada.
Ni tvoj sin, kmetavzar zmešani.
Saj še človek ni.
Lahko me ubiješ, a veš, da imam prav.
Usoda tvojega sina je prevelika, da bi jo lahko ti razumel.
Clark ni tvoj. Svetu pripada.
Halo? Lex?
Nixon? Kje, hudiča, pa si?
Pankrt prekleti! Mislil sem, da si želiš od tod!
Saj sem si, a kot kaže, sta z Lexom kompanjona.
Raje zgnijem tu, kot pa gledam, kako uničujeta sinovo življenje.
Nixon, si še tam?
Klical sem gasilce, naj pošljejo reševalno ekipo.
Ni res. Hotel si govoriti z Rogerjem Nixonom.
Z očetom je bil, ko je privršal tornado.
Nisem vedel, da je Nixon vmešan.
Enkrat si se že zlagal, da ga ne poznaš.
Danes že drugič omahuješ.
Morda pa se moj oče o tebi ne moti.
Clark, počakaj.
Utrujen si in vznemirjen. -Ne spreminjaj teme!
Si mi prišel pomagat iskat očeta ali Nixona?
Te nisem prepričal? -Nimam časa za to.
Očeta moram najti. -Clark!
Oče!
KRIZNI CENTER
POGREŠANI
Na Rdeči križ pokličem, če imajo tam kaj novic o tvojem očetu.
Clark.
Kaj sreče? -Vso noč smo iskali.
Reševalci so brez uspeha prečesali kmetijo.
Kaj naj storim? Že več kot 12 ur ga ni.
Našel ga boš, Clark. Vem.
Hvala.
Ne bi morala doma okrevati? -Hotela sem pomagati.
Veliko ljudi mi je pomagalo po meteornem dežju.
Me veseli, da si cela.
Kako si me našel?
Po naključju. Ležala si na polju ob cesti.
Očitno te je vrglo iz kombija.
Se je res tako zgodilo?
Ja.
Zakaj?
Po glavi se mi plete nekaj, kar nima nobenega smisla.
Kombi je zajel tornado, ti pa si . . .
Samo . . .
Clark.
Nobenih novosti.
Lotiti se moram dela. Našla ga bosta.
Dežurala bom pri telefonu, če ga kdo vidi ali najde.
Zjutraj so našli ostarel par, ujet v garaži.
Upanje torej še obstaja.
Oče je izginil zaradi mene. Jaz sem kriv.
Ne krivi sebe. Ne moreš spremeniti tega, kar si.
Ljudje te bodo skušali izkoriščati.
Skrivala sva te, kolikor se je dalo dolgo,
a pride dan, ko naju ne bo več.
Sam boš moral nositi breme svojih darov.
Mama, ne govori tako. -Takrat
bova ponosna nate. O tem sem prepričana.
Zdaj pa pojdi.
Nekoč so med cement mešali svinec, da bi bile stavbe trdnejše.
Se bojiš zastrupitve s svincem? -Clark skozenj ne vidi.
Mar lahko vidi skozi trdna telesa?
Neverjetno. Kaj še zmore?
Kaj bi dal za te sposobnosti!
Doseže lahko silna bogastvo in moč.
Ravno pred tabo smo skrivali njegove sposobnosti.
Če ne jaz, bi izvohal kdo drug.
Prej ali slej bi se razvedelo.
Ja. -Ljudje imajo pravico izvedeti.
Ne glede na posledice za mojega sina.
G. Kent,
že v pradavnini so ljudje opazovali zvezde in se spraševali:
Le kaj je tam?
Clark je odgovor, na katerega so čakali.
Mislim, da poznam pot od tod. -Mi jo boš razkril?
Bom, če mi daš trak.
Nikoli.
Življenje ali zgodba.
Sam se odloči, kaj ti je ljubše.
Jaz sem se že.
Mi boš zdaj zaupal načrt?
Potipaj.
Malta je tu bolj krhka. -Ja.
Če se prebijeva skozi, se lahko dokopljeva na površje.
Clark. -Kaj hočeš?
Takoj bi ti moral povedati resnico.
Nixona poznam. Tebe sem skušal zaščititi.
Pred čim?
Še pred tornadom me je Nixon poiskal.
Plačal bi za podatek o tvoji družini.
Kateri podatek? -Ni važno. Lažnivec je.
Za zgodbo bi naredil vse.
Rekel sem, naj vas pusti pri miru. Ko sem videl njegov avto,
sem pomislil, da je morda vmešan v očetovo izginotje.
Zakaj tega nisi povedal prej?
Nisem te hotel vznemirjati.
Ne vem več, čemu naj sploh še verjamem.
Verjemi, tvoj prijatelj sem.
Nekaj bi ti rad pokazal.
Kaj je to? -Načrt.
Območja mobilnih frekvenc.
Moji ljudje so si ga ogledali.
En oddajnik je ostal cel. Nixon in tvoj oče utegneta biti
v premeru 1600 metrov njegovega območja.
Vsaj poskusiti velja.
G. Kent! -Oče!
Oddajnik seže do tod.
Zgradbe na načrtu niso vrisane.
Žal mi je, Clark.
Kaj pa je tole?
Najbrž ga je odložil vrtinec.
Ni ga tu. -Si pes slednik?
Prav res. Kako veš? G. Kent!
Oče!
G. Kent!
Si slišal? -Otroka sta. Chloe! Pete!
Na pomoč!
Ne moreta naju slišati. Še bo treba kopati. Dajmo.
Roger, počasi. Tu je vse zelo majavo.
Držim te za noge!
Drži se!
Sta kaj slišala?
Začnimo še enkrat.
G. Kent? -Oče!
Grozljivo razdejanje, ki ga je povzročil tornado.
Kombi je raztrgalo na kose.
Vendar je voznica, Lana Lang, preživela.
To priča, da se tudi med najhujšimi opustošenji dogajajo čudeži.
Gotovo je bilo grozljivo.
Ja. Ne pomnim, kdaj me je bilo tako strah.
Veseli me, da si ostala cela.
Hvala za vso pomoč, ga. Kent.
Tudi vam je težko. -Svetnica sem.
Sploh ne morem verjeti, kako mi je vse to znano.
Meteorni dež? -Ja. Bog.
Spominjam se, kot bi bilo včeraj. -Jaz tudi.
Nisem nameravala zbuditi slabih spominov.
Je že dobro. To me je zaznamovalo.
Pravljična princesa na naslovnici Timea.
Če te kaj tolaži, se je po tvoji zaslugi uresničila neka želja.
Pri Nellu sva tik pred meteornim dežjem nakupovala.
Sedela si pri blagajni. S krili in paličico.
Rekla si, naj si česa zaželim. Pa sem si.
Kmalu je v najino življenje vstopil Clark.
Tega niti njemu nisem povedala.
Clark ima srečo, da ima take starše.
Vedno sem vam malce zavidala vašo odkritost.
Vesela sem, da sta se s Clarkom zbližala.
Jaz tudi.
G. Kent!
Chloe?
Opravičiti se ti moram, ker sem kar tako odšel.
Odhod sredi tornada, da bi pomagal prijateljici,
te opere vsake krivde.
Vem, da bi to storil tudi zame. -Brez oklevanja.
Kako naj se ti oddolžim?
Premišljevala sem, veš.
Katastrofa prinese nov pogled na življenje.
A najbolje je, če ostaneva dobra prijatelja.
Vse drugo bi stvari samo zapletlo.
Ja, mislim, da je to dobra misel.
Res? -Ja.
Najino prijateljstvo mi veliko pomeni. Ne želim si ga pokvariti.
Krasno. Odlično. Res sem vesela, da sva to razčistila.
Še tule pogledam.
Prav, takoj se ti pridružim. Le malce si odpočijem.
G. Kent!
Zdravo. -Živjo.
Kaj pomeni ta kisel obraz? -Ničesar.
S Clarkom sva ugotovila, da sva prijatelja.
In nič več.
Na to karto je torej igral, kaj? -Ne, jaz sem.
Obrambni mehanizem.
Poslušaj, Chloe.
Upravičeno si pobita.
Sinoči bi moral biti poseben večer,
pa se je vse pokvarilo.
Pa vse je kazalo, da bo idealno.
Na, zdaj sem postala še patetična.
Pustošil je tornado,
jaz pa se razburjam, ker Clark ni izpolnil mojih pričakovanj.
Gotovo se ti zdim grozna.
Ja, res si prava pošast.
Pridi.
Ne morem dihati.
Ruševine so zaprle dotok zraka.
Umreti v grobnici. To je ironično.
Za teboj bo ostala vsaj zapuščina.
Ponosen si lahko nanjo.
Prvič je uporabil svoje sposobnosti,
ko se je splazil
pod veliko hrastovo posteljo mojega starega očeta.
Splazil sem se za njim in ga skušal izvleči, ko se je okvir
nenadoma znašel v zraku.
Še dobro ni shodil, ko je že lahko dvignil 200 kilogramov.
Kaj sta naredila?
Odpeljati sva ga nameravala k zdravniku ali znanstveniku.
K nekomu,
ki bi stvari bolje razumel.
V čakalnici je Martha dejala: Če ga pustiva tu,
ga bodo hoteli obdržati; ne bova ga več videla.
Zato sem ga odpeljal domov.
Morda je bila to napaka.
A takšno bi z veseljem še enkrat storil.
Hitro moramo ukrepati.
S hrbtenico bo šlo na bolje, z vidnim živcem pa ne.
Operacija je edina možnost. -Odločno sem proti.
Naj se bolnikovo stanje prej stabilizira.
Poseg je res tvegan, a je še vedno najboljša možnost.
Odločite se.
Operirajte.
Prav.
Kje si dobil načrte?
Na geodetski upravi.
Od 1920. so vnašali vse spremembe.
V načrtih iz l. 1988 je ob ribniku vrisana cerkev.
Nisem je še videl. -Meteorni dež jo je uničil.
Po teh načrtih je v kleti grobnica.
Tvoj oče bi to utegnil vedeti.
Tam sem bil. Avtodom je gotovo zaprl izhod.
Clark, sam ga ne boš izvlekel.
S Petom greva po reševalce in se ti pridruživa.
Prav.
Oče! -Clark!
Kent, kaj je z njim?
Stran od meteornih skal mora.
Bolezen mu povzročajo.
Daj, izvleci ga!
Kaj počneš?
Ne potrebujem traku. Vse dokaze imam tu.
Kaj počneš?
Nixon, ne razumeš!
Skale . . .
Clark . . .
Pankrt . . .
Ne boš mi
odpeljal sina!
Kot sem rekel: ljudje imajo pravico izvedeti.
V nasprotju z vami, g. Kent,
sem pripravljen ubijati za tisto, v kar verjamem.
Clark.
G. Kent, ste celi? -Ja.
Sin.
Pomagaj mi.
Clark, je vse v redu?
Preživel bom.
Tvoj oče ima samo zlomljeno rebro.
Prav si govorila: kot mačka je.
Pa ti tudi. Nisem vedel, da si tako močna.
Grozno strah me je bilo.
A tega nisi pokazala. Bila si kot supermama.
Oče, kako se počutiš?
Hvala.
Kot bi name padla hiša. Tako se počutim.
Vesel sem, da nisi . . . -Ubil Nixona?
Priznati moram, da sem se komaj zadržal.
Potem sem pomislil nate in na to, česa sva te učila.
Če bi to storil, bi bil zmagovalec Nixon.
Hvala bogu, da je prišel Lex.
Clark.
Nixon je rekel, da mu je Lex ponudil plačilo za informacije o nas.
Mu ni zagrozil, naj da mir?
Eden od njiju laže, sin.
Vprašati se moraš, kdo od njiju te je skušal ubiti
in kdo ti je rešil življenje.
Morda se še oglasim s kakim vprašanjem.
Hvala, g. Kent. -Lex.
Poslušajte . . . -Lex . . .
Rad bi se zahvalil, ker si mi rešil življenje.
Na nov začetek.
Ja.
lZBRlŠEM DOKUMENT?
DA
NAJ PREDMETE DOKONČNO UMAKNEM?
PREKLlČl
Clark.
Slišal sem o tebi in Lani med tornadom.
Edini človek, s katerim bi lahko delil občutke.
Pa jih deli z menoj, če želiš.
Veliko sem preživel.
V tistem vrtincu . . .
Še nikoli me ni bilo tako strah.
Ničesar nisem videl. Stvari so se odbijale od mene.
Morda me je proti kombiju gnal veter,
a občutek sem imel, da je to moja volja.
Bilo je, kot bi letel.
Lex.
Oče?
Oče.
Kako si?
Zdravniki molčijo.
Vem. Sam sem ti hotel povedati.
Obstajajo vse možnosti,
da bom spet lahko hodil.
Odlična novica, mar ne?
Nekaj bi ti rad povedal.
Ravnal sem brezobzirno,
ker bi tudi moji nasprotniki postopali enako.
Vem, da si v naju vselej videl nasprotnika.
Lex, ko sem potreboval pomoč,
si mi rešil življenje.
Hvala, sin.
Poslušaj.
Vem, da si se strinjal
s takojšnjo operacijo.
Najbolje je bilo takoj ukrepati.
Sam bi storil enako.
Oba
bi se zmotila.
Kaj pa govoriš?
Slep sem.
Operacija ni uspela.
Tako bo ostalo.
Bolje bi bilo, če mi ne bi pomagal.
Če bi me pustil . . .
. . . umreti.
Lex?
Lex.
Clark, kaj počneš?
Premišljujem. -Se morda ne skrivaš?
Čakam, da se vse vrne v stare tirnice.
Ne bo se.
Zakaj tako misliš?
Po meteornem dežju mi je tako rekel Nell.
Te stvari te spremenijo.
Razblinijo iluzije. Človek o sebi marsikaj odkrije.
Kaj si odkrila ti?
Vedno sem imela občutek, da bom mlada umrla.
Morda zaradi staršev. Občutek krivde, ker sem preživela.
Ko je prišel tornado, sem pomislila,
da me je usoda končno dohitela.
Potem sem zagledala tebe.
Objel si me in rekel, da bo vse dobro.
Vem, neumno se sliši.
Potem sem se spomnila, kolikokrat si me že obvaroval.
Pomislila sem, da Clark Kent ni tisto, kar je videti.
Prav imaš. Res je slišati noro.
Sem, kakršen sem. Nič več.
Clark.
Saj veš, da mi lahko vse poveš.
Vem, Lana. A v kombiju nisem bil.
Kako sem potem preživela? Druge razlage ni.
Morda ti ni usojeno umreti mlada.
Nekaj si zapomni.
Tu se ne boš mogel večno skrivati.
Podnapise za celotno sezono priredil: gapEEEcar [TomažJelenc]