ŠTÁB GALAKTICKÉ FEDERACE, PLANETA TURO
Přečtěte obvinění.
Doktore Jumbo, stojíte před Velkou Radou
jako obviněný z provádění nezákonných genetických pokusů.
–Cítíte se vinen? –Jsem nevinen!
Mé pokusy jsou v mezích zákona a jen teoretické.
My ale víme, že jste vytvořil živý organismus.
To by bylo nezodpovědné a neetické.
Nikdy bych nevytvořil... víc než jednoho.
–Co je tohle za nestvůru? –Jaká nestvůra?
Toto je experiment šest–dva–šest. Je to první exemplář nového kmene.
Je neprůstřelný, nehořlavý a myslí rychleji než superpočítač.
Vidí i ve tmě a hýbe věcmi tři tisíckrát většími, než je sám.
Ničí vše, co se mu připlete do cesty.
–Takže je to zrůda. –Ale jen maličká.
Musí být hned zničen.
Klid, kapitáne Gantu. Možná se s ním dá domluvit.
Experimente šest–dva–šest, dej nám znamení, že rozumíš.
Ukaž nám, že máš nějakou dobrou vlastnost.
Jak nehorázné!
To jsem ho neučil.
Hned zatkněte toho idiotského vědce!
Dávám přednost označení "d'ábelský génius".
Ta stvůra je výplod choré mysli.
Nemá tu také co dělat.
–Kapitáne Gantu, odved'te ji. –S radostí.
Velká Rada tě vypověděla do exilu na opuštěném asteroidu.
Uklidni se, užívej si let. A nepokoušej se o útěk.
Tyto zbraně znají tvůj genetický popis. Vystřelí jen na tebe.
–Au! Ty skrčku! –Kapitáne, čekají vás na můstku.
–Hlídejte ho! –Rozkaz, kapitáne.
– Kapitán na můstku. –Naplno vpřed.
Nemůžu do toho chytit infekci?
Zavři zobák!
–Střelba v oddělení vězňů! –Zapněte zvuk.
–Uprchl z paluby C! –Poplach! Zavřete dok!
Ostraho, vetřelec u dveří sedm!
Pozor! Blíží se ventilací.
Směřuje k pojistkám! Pozdě.
–Co to bylo? –Vypadá to, že právě opustil lod'.
–Potvrzuji. Ukradl policejní vůz. –Jo, ten červenej.
Máme ho!
Hyperpohon aktivován. Systém nabíhá.
–Dokázal spustit pohon. – Lituji, navádění je nefunkční.
Veliteli letky, chystá se ke skoku!
–Opust'te okolí lodi! – Chyba v navigaci. Pohon vypnut.
Zavolejte štáb galaxie.
–Kam zmizel? –Je v hyperprostoru.
–Kde ho opustí? –Počítám to.
Prostor padesát jedna. Planeta jménem Země.
Okamžitě mi přived'te experta na onu planetu.
–Co je to? –Voda. Pokrývá většinu planety.
Ve vodě nepřežije. Má vysokou molekulární hustotu.
Samozřejmě. Kolik máme času?
Přistane ve tři hodiny čtyřicet dva minut.
–Zničte tu planetu. –Stůjte! Nic nepodnikat!
Země je chráněná přírodní rezervace.
Zvolili jsme ji pro znovuoživení populace komárů.
Je to ohrožený druh.
–Vy jste ten expert? –Expert? No, to asi ne.
–Agent Pleakley. –Nemůžeme ten ostrov zničit?
Blázníte?! Žijí tam kolonie primitivních hominidů.
Je to nejmilejší potrava komárů!
–Jsou inteligentní? –To ne, ale jsou velmi křehcí.
Když do jejich planety narazí asteroid, začnou vývoj od začátku.
Není to fascinující?
Co kdyby tam přistály naše vojenské síly?
Blbost. Vyvolá to davové šílenství a celoplanetární paniku.
Koho byste poslal vy, aby šest–dva–šestku nenápadně zajal?
Nemá třeba bratra? Oblíbenou babičku?
Bratrance? Souseda s bradkou?
IDIOTSKÝ VĚDEC UVĚZNĚN!
–Utekl vám? –Zřejmě vás to nepřekvapilo.
Vymyslel jsem ho tak, aby ho nikdo nedokázal porazit.
–Proto ho můžete chytit pouze vy. –Co?! Já?
Jako odměnu za jeho zajetí jsme vám ochotni darovat svobodu.
Na šest–dva–šestku jen tak něco neplatí.
Snad plasmové dělo by ho mohlo ochromit.
Plasmové dělo dostanete. Takže platí, doktore Jumbo?
Planeta je křehká. Kdo ho tam pojede hlídat?
Vy sám.
Jistě, Výsosti. Tak to nebyl vtip?
Řekni, kde se ta geniální nestvůrnost prohání.
Na jaké chudé, bezbranné a ubohé planetě že je?
uvádí
LILO A STITCH
Raz, dva, tři, čtyři.
Stop. Lilo, proč jsi celá mokrá?
Je chlebový den.
Každý čtvrtek nosím rybě Padžovi chleba s burákovým máslem.
–Padž je ryba? –Dnes došlo burákové máslo.
Sestra řekla, at' mu dám chleba s tuňákem.
Nemůžu dát Padžovi tuňáka! Víte vy, co je tuňák?
–Ryba? –Jo ryba. Byl by to kanibalismus!
Jdu pozdě, protože jsem musela do krámu koupit to máslo.
–Proč je to tak důležité, Lilo? –Padž ovládá počasí.
Jsi blbá.
–Nech mě bejt! –Uklidněte se, prosím!
Děvčata.
Promiňte, já už budu hodná.
–Asi bych měl zavolat tvou sestru. –Ne! Budu hodná!
Chci tančit. Cvičila jsem.
Chci jen tančit. Cvičila jsem.
Kousla mě.
Volal jsem tvé sestře. Máš na ni počkat u vchodu.
V neděli to zkusíme znovu.
–Nezdá se vám to zanícené? –Jo.
–Doufám, že nemáš vzteklinu. –To by ti uřízli hlavu.
Budeme si hrát s panenkama?
–Žádnou nemáš. –Tohle je Skramp.
Vlastní dílo, ale má velkou hlavu. Hraju si, že je smutná.
Do uší jí nakladl vajíčka brouk a zbývá jí jen pár dní...
Lilo?
Počkej, jestli nebudeš doma.
Kam se ženeš?! Pitomče!
–Lilo! Koukej otevřít! –Jdi pryč.
Lilo, na tohle nemáme čas.
Nech mě v klidu umřít.
No tak, Lilo. Ten od sociálky přijde každou chvíli.
Nepřej si mě, až se tam k tobě dostanu.
Strčím tě do mixéru, rozmixuju na kaši a upeču z tebe koláč.
Až se ten ze sociálky zeptá: "Co se tam dává?"
Odpovím mu: "Láska a péče."
Ahoj.
–Vy budete... –Ten pitomec.
Moc se omlouvám.
Kdybych věděla, kdo jste, samozřejmě bych nikdy...
Škodu zaplatím.
Je z půjčovny.
–Nezletilou svěřili vám? –Ano. Jsem Nani. Těší mě, pane...?
–Bubbles. –Pane Bubbles. Zvláštní...
Ano, vím. Nepozvete mě dál, Nani?
–Nebude lepší si popovídat tady? –Tak to si nemyslím.
Jasně.
Tudy.
Počkejte.
Takže... limonádu?
–Je sestra doma často sama? –Ne, nikdy.
JÁ, SAMA.
Dnes výjimečně. Musela jsem do obchodu.
Odešla jste a nevypnula sporák?
Sporák? Je na slabo! To bude dobrota.
–Je to tam už od rána. –Lilo! Tady jsi.
–Zlatíčko, tohle je pan Bubbles. –Rád tě poznávám.
Vytetováno - Kobra.
Kobra Bubbles.
Nevypadáte jako ze sociálky.
–Jsem totiž zvláštní kategorie. –Už jste někdy někoho zamordoval?
Mluvme o tobě. Jsi tu št'astná?
Žijeme řádně. Jím dobře. Rozhlížím se, než přejdu silnici.
Taky hodně spím a dostávám nářez.
–Opravdu? –Jo, občas mi pořádně nařeže.
Někdy taky pětkrát denně. Cihlou.
–Cihlou? –Zabalenou v hadru. –Tak to by stačilo.
Běž si už hrát, ty brebto.
Někteří z vašich kolegů na to málem skočili. Něco k pití?
Nacházíte se v prekérní situaci.
Mne posílají jen do problémových rodin.
A tady rozhodně problém je.
PRAKTIKUJEME VOODOO
Chci se pomstít kamarádkám.
–Zavolej, až tu zas budeš sama. –Jasně.
Pokud vás to zajímá, moc dobře to neproběhlo.
Máte tři dny na nápravu.
Lilo!
Proč jsi nečekala u školy? Měla jsi tam na mne počkat!
Copak to nechápeš? Ty chceš, aby tě odvedli?
–Odpověz mi. –Ne! –Ne, že to nechápeš?
–Ne! –Tak jak? –Ne!
Jsi vážně hrozná!
Tak mě prodej a kup si místo mě králíka.
–Určitě by se choval líp než ty. –Tak vidíš!
Budeš spokojená, protože bude i chytřejší, než jsem já.
–Ticho. –A bude smrdět jako ty!
Jdi do svého pokoje!
Já už jsem dávno ve svém pokoji!
Ahoj. Nesu ti pizzu, kdybys měla hlad.
–Jsme rozvrácená rodina, že jo? –Ne.
Možná krapet. Možná, že dost.
Neměla jsem na tebe řvát.
Jsme sestry. Je to tak normální.
Ale odted'ka...
Mám tě radši jako ségru než jako mámu.
A ty chceš radši jako sestru mě než králíka, vid'?
Ano. To dá rozum.
–Zmlátila jsem Myrtl Edmondsovou. –Zmlátila?
–Potom jsem ji kousla. –Kouslas ji!
–Lilo, nemůžeš... –Lidi se ke mně chovají divně.
Protože neví, co ti říct. Slib mi, že se už nikdy nebudeš prát.
A já, že na tebe nebudu křičet. Nebo jen zcela výjimečně.
Klidně by mi stačily jen úterky a svátky.
To by bylo príma.
Koupíš mi zas nový film? Není to nádhera!
Padá hvězda!
Já mám přání! Honem, ven!
–Nemůžeš sebou mrsknout? –Ne. Doléhá na mě přitažlivost.
–Nedoléhá! –Ba jo. Totéž se mi stalo včera.
Protivná ségra! Vždyt' mě rozmačkáš! Proč jsi tak praštěná?
To jsem zas já. Chtěla bych kamaráda. A aby mi neutekl.
Kdybys mi tak poslal anděla. Toho nejhodnějšího, jakého máš.
Co jsme přejeli?
Tady to je. Uvízlo to na nápravě.
Radši někoho zavolejme.
Hledáme takové, co se umí bránit. Co něco vydrží.
Nemáte humra?
Ty t'unt'o. A jak by prolezl dvířky pro psa? Vezmeme si psa.
Jak rád zase vidím ten tvůj sladkej ksichtík!
Jumba?
Tady vyplníte jméno a adresu.
–Útulek je tamhle vzadu. –Běž. Vyber si sama.
Haló?
Bydlí tu nějaká zvířátka?
–Ahoj. –Ahóóój.
Páni!
Ale ano. Můžete si vzít jakého pejska chcete.
–Kromě tohohle! –Co to je zač?
–Pes, myslím. Ale ráno byl mrtvý. –Ráno byl mrtvý?
–Vypadal tak. Přejel ho náklad'ák. –Je skvělej!
Pojd' ke mně.
–Nevybereš si jiného? –Máme tu lepší pejsky, děvče.
Lepší asi sotva. Umí mluvit. Řekni ahoj.
–Žádní pejsci nemluví. –On jo.
Musí to být zrovna tenhle pes?
Ano. Je hodnej. Poznám to.
–Musíte mu dát nějaké jméno. –Jmenuje se Stitch.
To není moc vhodné jméno... ...na Islandu.
Ale tady je dost běžné. Tak at' je to Stitch.
–Poplatek dělá dva dolary. –Já ho chci koupit!
Nepůjčíš mi dva dolary?
–Je jen tvůj. –A jsi můj.
–Co tam dělá? –Potichu! Mohl by nás slyšet.
Jak dobrý má sluch? Mohl by...
Jak to, že neutíká?
–Už letím! –Stát!
Osobně tuto situaci hodnotím jako nesmírně riskantní!
Neboj se! Dávám pozor.
To děvče patří do potravinového řetězce komárů.
Na. Koukej se dovzdělat.
Používat malou holku jako štít. To je i pod tvoji úroveň.
–Roztrhám ho na kusy, parchanta! –Neblázni!
Co je, Stitchi?
Nesmí nás vidět!
Takhle štěkat, že se nestydíš.
Nesmíš střílet a nesmí tě vidět.
Koukni na sebe. Vypadáš jak zrůda. Musíme se zamaskovat.
Musím do práce. Zůstaň ve městě a nelez do silnice, jasný?
Sejdeme se v jednu.
–Tak já běžím. –A co Stitch? Ten pusu nedostane?
Holky!
–Co od nás chceš? –Promiň, že jsem tě kousla.
A tahala za vlasy. A dala ti pár facek.
Od tebe omluvu nepřijímám. Jdi mi z cesty, nebo tě přejedu.
Mám novýho psa. Jmenuje se Stitch.
To je ten nejhnusnější pes, jakého jsem kdy viděla.
Hned si ho zavolej zpátky, než od něj něco chytnu.
Koukejte to navalit!
Skvělý. Je fuč.
Projevuje se jeho destruktivní program. Lákají ho velkoměsta.
Bude ucpávat kanalizaci a obracet značky.
A všem ukradne levou botu.
Je krásné žít na ostrově, kde nejsou velká města.
Není ti nic?
Hej, podej mi ho!
Až budeš ochotnej se vzdát, tak nám dej vědět.
To jsi ty a tohle tvá hladina zlobivosti.
Na tvou velikost je neobyčejně vysoká. To musíme změnit.
Lilo! Tady pes nesmí sedět u stolu.
Stitchovi je smutno. Dal by si moučník.
Nesnědla jsi ani brambory. Myslela jsem, že je máš ráda.
Moučník!
Davide! Mám novýho pejska.
Je to určitě pes?
Než ho přejel náklad'ák, tak byl kolie.
–Jak je? Nani. –Zase ses zapálil?
Ne, jen jeviště. Poslyš, mám nápad.
Jestli dneska večer nic nemáš...
Ted' nevím, kam dřív skočit.
Chápu. Jen jsem myslel...
Smrdíš jak sekačka na trávu.
Musím jít. To dítě na trojce zas rozbilo talíř.
Snad někdy jindy, neva?
Bud' klidnej.
Líbí se jí tvůj zadek a vlasy. Vím to. Čtu její deník.
Vlasy taky?
Koukej, co jsem našel! Honem pouta!
Hej, Nani! Ten pes patří tobě?
Nic se nestalo. Hled'te si laskavě svého. Nic mi není.
–Co máte s hlavou? –Vůbec nic, je tak šeredná.
Drahý! Šeredná. Žertuje!
Takhle to ovšem dál nepůjde.
Nebudu se doprošovat o práci v blbý putyce!
Jdeme, Lilo!
Přišla jsi o práci kvůli Stitchovi a mně?
Ne. Hospodský je upír a chtěl, abych se připojila k jeho družině.
Já to věděla.
To je náš dům. Bude se ti líbit.
Vidíš?
Pelíšek.
–No tak, co to zas do tebe vjelo? –Nenadávej mému andílkovi!
Není to anděl ani pes. Zítra ho musíme vrátit.
Je protivný, protože už chce jít spát.
Děsí mě, Lilo. Neusnu při pomyšlení, že je v domě.
Ty jsi taky v domě pořád a já spím jako dudek.
Hele, co to děláš?! Přestaň, Stitchi!
Vidíš, Lilo? Je to určitě mutant něčeho jiného.
–Zítra ho odnesem zpátky. –Byl sirotek, a my ho adoptovaly.
–Vzpomeň si na "ohanu"! –Nebyl s námi tak dlouho.
Já taky ne! Táta říkal: "Ohana je rodina".
A rodina je, když nikdo nezůstane sám.
A opuštěný. Já vím. Nemám ráda, když na mě vytahuješ "ohanu".
Neboj se. Můžeš spát vedle mě.
Podívejme, jak jsi zvědavý.
Tohle je můj pokoj. A tady tvoje postel.
Máš tu panenku a láhev. Vidíš? Necmrndá.
Dala jsem tam kafe. Hodný štěně.
A šup do hajan.
Tam ne, ta je moje.
Dolů!
Dávej pozor! Na tu nikdy nešahej. Ani se jí nedotkneš!
Netahej ji za hlavu! Zotavuje se po operaci.
Ne! Je z mého modrého období.
Tumáš. Koukej, ty zničíš na co šáhneš.
Nechceš pro změnu zkusit něco vytvořit?
Ty jo! San Francisco.
Takže s kofeinem jsi skončil.
Ta holčička s ním jen marní čas.
Šest–dva–šestku nezbaví jeho destruktivního naprogramování.
Sraz to dolů. Co to děláš?
–Já nic. –Dej, chci si ji zkusit. Dělej.
–Chci si ji zkusit! –To je přepadení.
–Mám ji. –Koukni. Na mou paži usedl komár.
Je tak nádherný. A další. No né, je jich celé hejno.
Mají mě rádi! Třou se mi o kůži čumáčky. A ted'...
Myslím, že to bude koala. Zlá koala.
Nedá se pohladit. Jen na mě civí.
Jako na kus jídla.
Haló? Nani?
Haló? Jsi tam?
–Tak to je zajímavý. –Co?
Sestrojil jsem ho jako netvora, ale ted' už nemá co ničit.
Žádné vyšší poslání jsem mu nedal.
Jaké to musí být, nemít nic?
Ani vzpomínky, které by navštívil uprostřed noci?
JE PĚSTOVÁNÍ ÚSTŘIC PRO VÁS?
POLYKÁNÍ OHNĚ PRO ZÁBAVU I PROFIT
SILNIČNÍ ATLAS IOWY
Co je?
To je ošklivé káčátko. ZTRATILO JSEM SE!
Je smutné, protože je samo.
Ale tady ho rodina uslyší plakat a najde ho.
A káčátko je potom št'astné, protože pochopilo, kam patří.
Mám ti pustit Krále? Tipla bych si, že jsi fanoušek Elvise.
Nani. Nani.
–Ano? –Sleduj.
–Prý jste přišla o práci. –Víte...
Přesněji, vykašlala jsem se na to.
Protože pracovní doba mi znemožňovala odpovědnou péči.
–Hej! –Já se vám strašně omlouvám!
–Co je tohle? –Moje štěňátko.
Vážně?
Až doposud jsem byl trpělivý.
Ale nemohu přejít, že jste bez práce.
Vyjádřil jsem se jasně?
Naprosto.
A z toho psa at' je příště příkladný občan. Jasný?
–Ano. –Nová práce. Příkladný občan.
Nashle.
Paní Hasagawa? Jsem tu na váš inzerát.
Elvis Presley byl příkladný občan. Tady je vše, co se musíš naučit.
Zaprvé: tanec.
Nemůžu se s tebou vybavovat.
–Čekám odpověd' na svůj inzerát. –Právě proto jsem tady.
Dej ruce v bok a dělej všechno po mně.
–To je můj inzerát! –Já vím.
Proč je najednou taková tma?
–Jsem kávou přímo posedlá. –Přejdeme k bodu dva.
Elvis hrál na kytaru. Na. Takhle to chyt'.
Prsty dej sem. Jasný? Zkus to sám.
–A umím skvělý kapučíno a latte... –Ráda bych ti pomohla.
Ale už jsem vzala Freddyho a navíc končí turistická sezona.
Pracovat v recepci je můj sen. Strašně ráda zvedám telefony a...
Musíš se tvářit romanticky. Tahle by trochu lásky určitě přivítala.
–Snad by se něco našlo. –A ted' ji polib.
Určitě i Elvis měl občas blbej den.
–Baví mě zachraňovat lidi. –Vlastně tu jedno volné místo je.
Vážně?
Tak jo, je načase zkusit to všechno najednou.
To by bylo senzační. Ani nevíte, jak moc o tu práci stojím.
Do toho! Vyraž jim dech!
Neumačkejte ho!
Hej! To byl fot'ák!
Ahoj, Lilo! Ahoj, Nani.
Máme hodně špatnej den.
Nejsem sice doktor, ale vím, že náladu vždycky spraví...
... surf a pěkný vlny. Co myslíte?
Myslím, že je to skvělý nápad.
Mám se fajn, mami. Tábořím s usvědčeným zločincem.
A včera mi málem ukousnul palici jeden netvor.
Poslyš. Něco tu nehraje. Vrací se dobrovolně do vody.
Moment, mami. Další hovor.
Pane Pleakley, máte zpoždění. Podejte hlášení.
–Vše jde výborně. –Vždyt' neumí plavat!
–Žádný problém. Že jo, Jumbo? –Proč riskuje, že se utopí?
Jumbo, co jí mám říct?
Měli jste být dávno zpátky i se šest–dva–šestkou.
–Musíme si nejdřív sbalit a pak... –Polož to.
Půjdeme si zaplavat.
–Lilo? –Co se stalo?
–Nějaký cvok nás stáhl pod vodu. –Kde je Stitch?
–Pust' ji! –Co se děje? –Stitch ji stáhl pod vodu.
Nemáme Stitche!
Lilo, koukni na mě. Není ti nic?
Ne.
Je v bezvědomí. Ale myslím, že žije.
Davide, odved' Lilo.
Vím, co si myslíte. Ale my jsme jen...
Vidím, že se snažíte, ale myslete na to, co víc prospěje Lilo.
I kdyby to byla budoucnost bez vás.
Zítra ráno si pro ni přijedeme. Lituji.
–Nani, mohl bych ti nějak pomoct? –Ne, Davide.
Měly bychom se už vrátit. Musíme probrat pár věcí.
Dík.
Věřil jsem, že to dobře dopadne.
Pak ses objevil ty.
Víš, Lilo, my musíme...
Neboj se, jsi hodná. Někdo tě určitě zaměstná.
Uvidíš.
Pojd' sem.
...než se zase sejdeme.
Tady jsme ještě všichni.
Venku pršelo a oni se jeli projet.
A co se stalo vašim? V noci jsi plakal.
Tobě se o nich zdálo?
Vím, že proto všechno ničíš a strkáš mě.
Naše rodina je malá a nemáme moc hraček.
Ale jestli chceš, můžeš k ní patřit.
Jako naše dítě. Dobře bychom tě vychovaly.
"Ohana" znamená rodina a rodina znamená,
že nikdo nezůstane sám.
Ale jestli chceš odejít, tak můžeš.
Budu na tebe vzpomínat.
Jako na všechny, co už odešli.
Ztratil jsem se.
Jsem sám.
Pomoc! Nesnáším oceán!
Přátelský delfín. Ti zachraňují námořníky. Ne, je to žralok.
Jen vypadá jako delfín. Podvodná ryba.
Blíží se chobotnička. Ta je snad horší než žralok!
Nenávidím tuhle planetu!
Malá bestie!
–Tady je agent Pleakley. –Ztrácím s vámi oběma trpělivost.
Už jste chytili šest–dva–šestku, nebo ne?
Počítejte s výpovědí a vězením.
Vaše neschopnost se slovy nedá pojmenovat.
Máme padáka?! Odted'ka to tu řídím já.
Ty? To nedělej. Počkej!
Nejspíš jsem Jumbra a Blinklyho přecenila.
–Jumbu a Pleakleyho. –To je jedno. Mise je ohrožena.
Máte šanci si napravit reputaci, kapitáne Gantu.
–Kdy jste schopen vyrazit? –Okamžitě.
Neutíkej. Nechtěj, abych tě zastřelil. Stáls mě dost peněz.
–Nezbývá ti, než se vzdát. –Já čekám.
A na co?
Rodina.
Vždyt' ty žádnou nemáš. Vyrobil jsem tě.
–Možná bych mohl... –Jsi určen k ničení.
Nepatříš k nikomu.
Pojd' klidně a my tě rozebereme.
Neutíkej! Zastav!
Lilo, ty už jsi vstala?
–Copak se stalo? –Stitch odešel. –Vážně?
Je to tak dobře. Stejně s námi nechtěl být.
Obejdem se bez něj.
Lilo, někdy se člověk hrozně snaží a stejně to nevyjde, jak by chtěl.
Někdy se věci musí změnit. A možná je to tak i lepší.
–I když... –Nani!
–Davide! –Mám pro tebe práci. –Co že máš?
V krámě starého Kuhakiniho. Ale musíme si pospíšit.
Dobře. Lilo, je to opravdu důležité.
Zůstaneš tu pár minut sama. Budu hned zpátky.
Zamkni a nikomu neotvírej, jasný?
Štěstí se už konečně obrátilo.
Máš to u mě, Davide.
To nic. Začni se mnou chodit a budem si kvit.
Neutíkej, vrat' se...
–Stitchi? Co se děje? –Psst.
Je zbytečné se schovávat kamarádce za zády. Ještě to nevíš?
Dostali jsme padáka. Změna pravidel.
Co budeme dělat?
Tuhle mám rád.
–Kleště. Šroubovák. –Mám.
Vylez, příteli. Přede mnou se neschováš.
Slez dolů! Proč tak vyvádíš?
Já tě zas smontuju zpátky. Budeš větší a ne tak chlupatej!
–Mám chlupy rád! –Ne!
Mojí matku z toho vynech. Předělávka ti jen prospěje.
Chtěl jsem, abys byl po mně fešák. Ale nějak to nevyšlo.
–Honem! Musíme ven! –Žiješ? –Je jich plnej barák!
Chtěl bys utéct? Počkej, zastavím tě.
Vždycky stojíš tam, kde nemáš.
Co jsi udělal s tou malou?
Haló? Kobra Bubbles?
–Náš dům právě přepadli ufoni. –Žádní ufoni!
Modrý brouk bací! Brouk bací rád.
–Chtějí mi vzít psa. –Zbytečný poplach.
Všechno je v pořádku.
Lilo, kdo to byl?
–Prima, pes táhne řetězovou pilu. –Lilo, jsi tam?
–Nemáš si hrát se zbraněmi. –Tak dobře.
Děkuji. Vždyt' ty máš dnes narozeniny. Hodně štěstí.
–Veselé Vánoce! –Žádné nejsou.
–Št'astnou chanuku! –Není chanuka.
–Jdeme, Stitchi! –Tohle špatně skončí!
–Ententýky... –Dva špalíky...
–Natloukl si... –Nos! Vyhrál jsem!
SMÍŠENÉ ZBOŽÍ
Díky. Děkuju mockrát.
Můžete se spolehnout. Zítra tu budu brzy ráno a pomůžu vám.
Hlavně nejezdi doleva. To ne.
A jeden z nich měl velký oko uprostřed obličeje.
–Prosím, neberte mi ji. –Nemám jinou možnost.
Nedělejte to! Jsem jediná, kdo jí rozumí. Utrápí se.
–Neztěžujte mi to. –Nevíte, co děláte. Potřebuje mě.
A tohle taky potřebuje?
Je mi jasné, že vy potřebujete ji mnohem víc než ona vás.
–Lilo! Lilo! –Lilo!
Všechno jsi nám pokazil.
Ty patříš k nim? Jdi pryč, Stitchi.
Překvápko! A já myslel, jak bude těžké tě chytit.
Já hlupák.
Lilo? Lilo!
Přeju ti pohodlný let.
Podívejme se, dokonce jsem ti chytil i něco k svačině.
Ne! Stát!
Vím, že jsi ji do toho uvrtal ty. Kde je Lilo? Mluv!
Vím, že mluvit umíš!
Tak dobře.
–Kde je Lilo? –Lilo...
–A jsi namydlenej. –Zatýkám tě! Přečti mu práva.
Poslouchej pozorně.
Haló, velení Galaxie? Experiment šest–dva–šest je uvězněn.
Čekáme vás tady.
Nebudem s ní mluvit.
–Kde je Lilo? –Kdo? Co je?
Lilo. Moje sestra.
Lituji. Neznáme nikoho, kdo se tak...
Lilo! Holčička, takhle veliká!
Má černé vlasy a hnědé oči a kamarádí s tímhle!
–Tu známe. –Vrat'te ji zpět.
To nemůžeme. Bylo by to zneužití prostředků galaxie.
Přišli jsme jen pro něj.
–Takže je pryč? –Aspoň nemusíte na nikoho křičet.
Jdem.
"Ohana."
–Drž se od ní dál. –Cos říkal? –"Ohana" znamená rodina.
Rodina je, když nikdo nezůstane sám.
A opuštěný.
Cože?! Po tom všem, cos mi provedl ještě čekáš, že ti pomůžu?
Myslel jsi to tak?
Ty děláš, co chce?
–Když takhle naléhá. –Že naléhá? Co chceš dělat?
–Zachránit. –Zachránit Lilo?
Jsem rád, že krádež a ztráta rozumu přibudou na seznamu
–mých dnešních činností. –Ty taky?
Snad sis nemyslel, že jsme tu pěšky.
Žádám o povolení vstupu do galaxie.
Čekejte.
–Vstup povolen. –Spojte mě s hlavou Velké Rady.
–Gantu, co se děje. –Snad vás zajímá, že ta stvůra...
–Ano, kapitáne? –Zavolám později.
Jak se odsud mohl dostat?
–Co přesně ted' děláme? –Bez obav, vše jde podle plánu.
Letíte s profíkama. Koukej to hned vyplivnout!
Pozor! Skála!
Zábava začíná.
Jseš na tahu.
Ty potvoro! Vypadni z mý lodi!
Stitchi!
–Počítači, zaměř šest–dva–šestku. –Šest–dva–šest zaměřen.
Nejvyšší čas to skončit.
–Stitch je v bezvědomí. –Co ted'? –Můžeme jen doufat v zázrak.
To je tak všechno.
–Dávej na sebe pozor. –Jo.
Cíl v pohybu. Rychlost 84.
To není možné!
CHRÁNĚNÁ SOPEČNÁ OBLAST
Stitchi!
–Ty hnusáku. –Blbečku.
Jsi zlý, zrůdný a zkažený!
Taky roztomilý a chundelatý.
–Ty ses vrátil. –Nikdo nezůstane sám.
Lilo!
Hodnej pejsek.
–Davide! –Lilo! –Odvezeš nás na břeh?
Jistě. Musím to vzít na dvakrát.
Tak ty jsi z vesmíru? Taky surfujete?
–Máme šest–dva–šestku. –Odvézt na mou lod'.
–Nechte ho být. –Počkej.
–Dovolte, abych vše vysvětlil. –Ticho.
Kapitáne Gantu, jste převelen do výslužby.
–Tedy zásluha na jeho chycení... –...náleží mně.
Vy raději přemýšlejte o novém zaměstnání.
–Myslím, že bych radši... –Vy jste tím vším vinen!
Nebýt toho vašeho šest–dva–šest, nic...
–Stitche. –Prosím? –Já jsem Stitch.
Dobrá. Pokud by nebylo Stitche...
–Musí Stitch odletět lodí? –Ano.
–Smí Stitch dát sbohem? –Ano.
Děkuji.
Kdopak jste vy?
To je moje rodina. Našel jsem ji a oni našli mě.
Je malá a neúplná, ale dobrá.
Ano, je dobrá.
–Vážně musí odsud? –Víte, že ano.
Naše zákony jsou přísné. Nemohu jen tak měnit rozhodnutí Rady.
Lilo, nekoupila sis tu věc v útulku?
Hej! Před třemi dny jsem Stitche koupila. Stál mě dva dolary.
Vidíte razítko? Patří mi. Když ho vezmete, bude to krádež.
–Vy nectíte stejná pravidla? –Jste mi nějaký povědomý...
CIA, Rouswell. 1973.
Měl jste tehdy vlasy. Vyslechněte verdikt.
Tento tvor se odsuzuje k životu ve vyhnanství.
Svůj trest si odpyká zde. Na Zemi - u vás.
Tato rodina bude opatrovníkem této mimozemské formy života.
A bude pod oficiální ochranou Spojené galaktické federace.
–Občas se vám připomeneme. –Obával jsem se, že to řeknete.
Nebude jednoduché vysvětlit to na štábu.
Vím, co máte na mysli.
Ty dva na mou lod' nepouštějte.
–Agent CIA? –Bývalý. Zachránil jsem planetu.
Kdysi jsem nakukal mimozemšt'anům, že komáři jsou ohrožený druh.
A ted', co se týče vašeho domu...
Počkejte.