Två år sedan,
innan jag ens visste om att jag var en häxa,
var senaste gången som jag besökte Halloweentown.
Min mamma Gwen,
min mormor Aggie,
min syster Sophie
och min bror Dylan och jag var tvungna att gå samman
och använda häxfamiljen Cromwells kraft för att besegra Kalabar,
en ond häxmästare som varit kär i min mamma sen de var tonåringar.
BUSSHÅLLPLATS
Halloweentown var alltid en lycklig plats
där varelser i olika storlekar, former och av alla möjliga slag,
en del rent ut sagt konstiga,
kunde leva utanför den riktiga världen i fred och harmoni.
Så efter att vi hade räddat Halloweentown
bestämde sig mormor för att lämna sitt hus där
och bo med vår familj i den dödliga världen.
Nu är det återigen halloween,
den enda kvällen vi kan ta oss mellan Halloweentown och vår värld.
Jag tänker på Halloweentown.
Jag undrar hur staden har förändrats.
Mormor säger att Halloweentown förändras konstant.
Inget har förändrats hemma hos oss.
Mamma och mormor bråkar igen.
Vad händer på festen hos dig?
Jag undviker den.
Varför? Vad har hänt?
Marnie, mormor vill att du kommer ner.
En per gäst, tack.
Ja, vi har hattar till er allihopa.
Bråka inte. Häxor bråkar inte.
Riktiga häxor och häxmästare
har även kvastar, eller hur?
Nu ska vi se.
Åh! Magi, kvastar. Varsågod, kära du.
Du kom precis i tid, Marnie.
Du kanske vill ta med våra gäster
på en liten tur i huset.
Mormor, jag tror inte att det är en bra idé.
Va? Åh, fuffens.
Jag kan inte låta din mamma förstöra det roliga alla dagar om året.
-Mamma. -Hej, kära du.
Jag gjorde allt för att du inte skulle vända mina egna döttrar emot mig.
Nu ger du dig på grannbarnen istället.
Mamma, vi ska inte vända oss emot dig.
Kära du, om du vill förkasta ditt arv,
så är det helt upp till dig,
men någon måste ta min plats i familjen Cromwell
och jag vet att Marnie
är rätt person.
Jag kan också göra det.
-Det stämmer. -Okej, inga mer utklädnader.
Det finns en äppletävling där borta.
Ja, det är kul. Gå och lek.
Jag hoppas att du är nöjd.
Otroligt nöjd.
Jag tar mormor.
Gort, är du hemma?
-Vad vill du? -Hej, Gort.
Jag ber alla om ett litet bidrag till Halloweentown-skolan.
Glöm det, Astrid.
Jag donerar inte till välgörenhet.
Astrid, du är en riktig optimist.
Det där är Gort, va?
Han som snor strumpor?
Han snor inte strumpor.
Han är mer som en skräpmagnet.
Allt som tappas bort i universum...
den andra strumpan,
den sista pusselbiten,
örhänget som du såg för en sekund sen...
allt hamnar på Gorts tomt.
Inte för att han är villig att skiljas från någon av sakerna.
Titta, där är Benny.
Varför åker du inte till Halloweentown ikväll när portalen är öppen?
Jag vet att du saknar Astrid och Benny och alla dina vänner där.
Efter att ha varit borta ett år
är det svårare att åka tillbaka i ett par timmar...
än att inte åka alls.
Nej, jag väntar tills nästa halloween
och då kan jag ta med Marnie i ett år.
Men kommer inte ett år i Halloweentown att kännas som 100 år för henne?
Det krävs engagemang för att bli ledare över Cromwell-häxorna, Sophie.
Hon kan inte bo i båda världarna.
Hon måste välja.
Åh, titta. Där är Luke.
Han har blivit ett riktigt stiligt troll, eller hur?
Titta. Han...
Vad är det, kära du?
Någon kommer.
Vem?
Jag vet inte.
-Kom. -Tja, jag...
Tror du att det är... Jag har inte bjudit någon...
Kom igen, mormor. Göm den.
Gör din grej med dörren.
Den ska inte vara där när vi har gäster.
Din mammas regler.
-Mamma. -Vad?
Jag vänder mig inte emot dig.
Jag älskar dig.
Men... jag är en häxa.
Jag kan inte ignorera det.
Förlåt för att jag blev arg.
Det är bara så frustrerande.
Jag vill att du ska lära dig allt jag kan.
Magi kan uppfylla alla dina önskningar,
men inget är värt något om du kan få allt du önskar dig.
Din pappa lärde mig det.
Men jag använder inte magi till allt.
Inte när jag gör prov.
Okej.
Bara under ett matteprov...
Marnie, du kan inte välja och vraka.
Om du åker till Halloweentown i ett år, då blir det ditt nya liv.
Då blir du en främling i den här världen.
Knack, knack.
Den bästa.
Jag hoppas att jag inte stör.
Pappa, de är här.
Hej, mitt namn är Alex. Det här är min son Kal.
Vi flyttade precis in längre ner på gatan och hörde om er fest.
Välkomna till området. Mitt namn är Gwen och det här är min dotter Marnie.
Hej.
Om alla häxor var lika söta som du skulle de ha ett bättre rykte.
Tack.
Vill du lägga in dem i frysen?
Bestäm du. De är till dig. Till festen.
Jag hoppas att du gillar lime. Grön är min favoritfärg.
Okej.
Kommer resten av familjen också?
Det är bara jag och Kal.
Jaha. Jag gillar lime.
Bra.
Det finns skedar här borta.
Jag kan hjälpa dig.
Det där är Cindy.
Ja.
Det är mycket folk här inne. Vill du ge mig en rundtur?
Visst. Vi går den här vägen.
Här har vi det.
När flyttade ni in?
Ikväll faktiskt.
Jaså? Och du fick ändå komma på vår fest?
Måste du inte packa upp?
Nej. Min pappa bryr sig inte om sådant.
Han låter mig sköta det själv.
Har någon bjudit med dig
till halloweenfesten på gymnasiet?
Varför? Vill du bjuda med mig?
Det beror på om det är löjligt eller inte.
Dylan, du är inte ens utklädd.
Jag är inte så förtjust i halloween.
Men det är hela poängen med festen.
Den vidrigaste kostymen vinner ett pris efter avslöjandet vid midnatt.
Är priset möjligtvis en kyss?
Det är vidrigt.
När vi flyttade in förra året
fick jag äntligen ett eget rum.
Vad?
Vanligtvis matchar rummet den som bor där.
Men det gör inte ditt.
Vad menar du?
Du verkar okonventionell, men på ett bra sätt.
Ja, mitt rum är ganska vanligt.
Min mamma gillar vanligt.
Antar jag.
Hon är chefen, va?
Tja, vi har även min mormors rum.
Vadå då? Vad är så speciellt med det?
Jag ska visa dig.
Var den dörren där innan?
Det här är en hemlighet.
Wow.
Vad häftigt.
Gör hon så här varje halloween?
Hon gillar verkligen hela häxgrejen.
Historier, menar jag, om häxor.
ÖRTER - JOD - VARULVSHÅR
Ja, det märks.
"Varulvshår."
Det kan inte vara lätt att hitta.
Det var det inte heller, tro mi...
Jag menar, förr i tiden i sagorna.
Jaha, så du känner också till de här häxgrejerna?
Lite.
Kan du några förtrollningar?
Visst,
men bara på låtsas, såklart.
Det finns vanliga förtrollningar som alla häxor känner till.
Sägs det.
Och sen finns det hemliga formler
som endast häxan som kom på den känner till.
Eller häxmästaren.
De är manliga häxor, va? Häxmästare?
Så du har också läst på lite?
Bara tittat på filmer och liknande, men de är inte särskilt lärorika.
Mormor tycker att häxor är missförstådda,
så hon gillar att lära oss om häxor.
Är det där tänkt som en formelbok?
Nej.
Jag menar...
ja, det är tänkt som det,
men... du kan inte röra den.
Kom igen. Det är väl bara på låtsas?
Visst,
men det är min mormors saker och...
vi borde inte vara här inne när hon inte är här, så...
Okej.
Gillar du glass?
Visst.
Okej.
-Tack. -Vill du ha, min son?
Jag tänker nog gå hem, pappa.
Jag stannar nog här och hjälper till.
Om det är okej?
Jag säger aldrig nej till hjälp.
Du, Marnie,
jag är inte registrerad på skolan än,
men jag har hört att det anordnas en stor halloweenfest på gymnasiet.
Om jag har en tillräckligt bra kostym, så kanske jag kan krascha festen.
Låt se.
Om du går dit med en elev som är registrerad
kanske du inte ens behöver krascha festen.
Hämta dig om timme?
Ja, visst.
Ja!
Mötet med dig är som jag hoppades att det skulle vara.
Jag ser ingen.
BUSSHÅLLPLATS
-Och en till dig. -Åh.
Och en till dig, och...
Var är min?
Den är tom.
Den är alltid tom, kära du.
Därför är det magi när vi drar ut saker.
Mormor, det finns inget i den,
inte ens med hjälp av magi.
Det är omöjligt.
Jaha, jag är ledsen, ungar.
Jag antar...
Jag antar att det var allt.
Jag har alltid sådan otur.
Jag kan inte...
Jag har haft den i århundraden.
Den har aldrig tidigare varit tom.
-Tom? -Det är inte så konstigt.
I två år har du dragit ut spel, dansande skelett,
förtrollade paddor, tidigare upplagor av Månadens magi...
Och låt oss inte glömma jätten som hade problem med magen.
Stinkis.
Jag saknar honom.
Den kan inte vara tom. Den är kopplad till mitt hus i Halloweentown
med alla mina ramsor och förtrollningar.
Jag borde kanske besöka Halloweentown
och ta en titt på mitt hus.
Får jag följa med?
Glöm det, Sophie.
Mamma har redan satt ner foten.
Ingen av oss får följa med.
Jag kanske kan säga att jag behöver hjälp med ett tekniskt problem.
Jag hämtar min jacka.
Det kommer aldrig funka.
Låt mig sköta snacket, kära du.
Jag använder min bästa övertalningsförmåga.
Det kommer funka.
Jag som trodde att vi skulle undvika det årliga familjekaoset.
...vad vi är gjorda av, förstår du vad jag menar?
Ja. Häromdagen...
Raring, jag tar med tjejerna ut en stund.
Är det okej?
Visst, mamma. Se bara till...
Vänta. Var?
Hem. Vi är tillbaka på nolltid.
Hur står det till? Jag är Aggie, Gwens mamma.
Trevligt att träffas.
-Mitt namn är Alex. -Mamma...
Marnie ska bo med mig i ett helt år
när hon har gått ut gymnasiet.
Är det inte fantastiskt?
Vilken tur hon har.
Ja, och Sophie ska stanna hos mig.
Mamma!
Sötnos, det är läggdags för dig. Gå upp och gör dig redo.
Vi kommer snart tillbaka, mamma. Oroa dig inte.
Okej?
Där ser ni.
Er mamma är inte alltid omöjlig.
Vi borde bjuda in en främling till alla våra familjesamtal.
Om hon vill prata med oss,
säg då till henne att ringa på min huvudtelefon.
Du menar mobiltelefon.
-Huvudtelefon. -Usch!
Vad har man dessa till?
De liknar era walkie-talkies.
Förutom att de är magiska.
De kan till och med användas för att kommunicera
mellan den dödliga världen och Halloweentown.
Jag har själv uppfunnit dem.
Är de inte söta?
Hur som helst, de kommer nog inte behövas
för vi kommer tillbaka innan midnatt.
Vi kommer tillbaka om en timme för jag ska på dejt.
Jag har aldrig förstått varför du använder internet-grejen
när mitt häxglas kan visa dig allt du behöver veta.
Vänta nu. Var inte busshållplatsen här förut?
Jo.
Arnold måste ha glömt att sätta ut skylten igen.
Den mannen hade tappat huvudet om inte frun hade lagt det i lunchlådan.
Nåväl...
Jag kan kalla hit bussen.
Gör det.
Gestum ex alius mundus
nos te appello ut adduco domus!
Sa jag fel?
Prova igen med mer känsla.
Okej.
Gestum ex alius mundus
nos te appello ut adduco domus!
Vi får väl ta fram portalen själva.
Den dödliga världen vill vi nu lämna,
just den här kvällen, alla helgons afton,
ta oss tillbaka till Halloweentown.
Vi lämnar genom portalen.
Fyra timmar kvar till midnatt.
Vi har gott om tid på oss.
Har du någonsin fått höra att du har väldigt vackra gröna ögon?
De är som två näckrosblad som flyter i en kristallklar sjö.
Jag vill inte verka framfusig,
men skulle du kunna tänka dig att gå med mig till halloweenfesten?
-På gymnasiet? -Ja.
Det är bara för eleverna.
De behöver säkert fler övervakare.
Då får jag en ursäkt att träffa dig igen.
Jag har inte ens en dräkt.
Det gör inget. Kal har massor av alternativ hemma.
Du kan säkert hitta något där.
Okej. Visst.
Gärna.
Toppen.
Tills dess.
Jag var bara nyfiken.
Tack för att du kom.
Detsamma.
Det är så härligt att vara tillbaka.
Sophie hade rätt.
Jag behövde komma hem.
Jag har verkligen saknat mina vänner.
Var är den stora pumpalyktan?
Är det här något slags skämt?
Som det går för pumpalyktan
går det också för Halloweentown.
Mormor, vad har hänt?
Allt är ganska grått och tråkigt.
Inte bara allt.
Alla.
Vänta lite, är du snäll.
Kan du berätta vad som har hänt här?
Jag vill bara...
Astrid, är det du?
Jag heter Astrid.
Astrid, vad har hänt?
Vad menar du?
Du är alldeles grå och dina utsvängda byxor är borta.
Och dina skor. Åh!
De är väldigt bekväma.
Det är viktigt att ha bra skor.
Jag ska nog köpa fler par.
Åh, Astrid.
Ursäkta mig.
Jag pratade.
Strunt samma.
Jag hatar det uttrycket.
Vänta lite.
Kära du...
Känner jag dig?
Ja.
Det är omöjligt.
Luke?
Ja.
Men du ser ut som du gjorde när Kalabar förtrollade dig
till människa.
Strunt samma.
Kan du sluta?
Vad är det som händer?
Varför är du grå?
Alla är gråa.
Det är inte det jag menar.
Det är förtrollningen, kära du.
Förtrollning?
Tror du att någon har förtrollat hela Halloweentown?
Hur kan de göra det?
Jag är inte säker.
Men förtrollningen verkar inte bara göra varelserna gråa,
utan när det gått tillräckligt långt
blir de människor.
Kom igen, mormor.
Människor är inte så här tråkiga.
Nej.
Det här är en förvrängning av människor i Halloweentown,
precis som människor gör narr av oss i den dödliga världen på halloween.
Men vem skulle göra så här?
Jag vet inte,
men någon håller på att förstöra mitt hem.
Okej, bli inte upprörd nu.
Det är väl inte svårt att bryta förtrollningar?
Man säger bara formeln baklänges.
Jag minns något från min formelbok.
Det var en förtrollning...
Jag har inte tittat i boken på flera år,
men förtrollningen liknade den här.
Toppen. Då kanske förtrollningen i din bok kan fixa allt det här.
Det är värt ett försök.
Dylan?
Är du där? Hör du mig?
Dylan, snälla svara.
Dylan, hör du mig?
Dylan, är du där?
Dylan, snälla svara.
Okej, jag hör dig. Vad vill du?
Jag vill att du går in på mitt rum och läser en formel ur min bok.
Mormor, jag är upptagen.
Åh!
Gör det bara, Dylan,
annars lägger jag ut din dagbok på nätet.
Du kan inte mitt lösenord.
Ska vi slå vad, järnknutar?
Okej, jag gör det.
Järnknutar.
Jag skulle också fått åka.
Ja. Öppna bara dörren.
Vi är inne.
Jag har dig.
Leta upp formelboken, okej?
Den är inte här.
Vad menar du? Den borde ligga på bordet.
Den gör inte det.
Det måste den göra.
Mormor har kanske tappat bort den.
Dylan, den är stor.
Hur ska kunna "tappa bort" den?
Hon tappade bort jätten.
Stinkis gillade att leka kurragömma.
Någon måste ha tagit den.
Var någon av er i mitt rum efter att jag hade gått ner till festen?
-Inte jag. -Inte jag.
Jag var där inne i ett par minuter.
Hade du sällskap?
Bara, Kal, en kille som jag träffade,
men han kan inte ha tagit den för jag var där hela tiden.
Det var nog honom jag kände av.
Han stal den, mormor.
Det kan ha varit någon annan.
Vi har varit borta i nästan en timme.
Bara du, mormor och Sophie kan den magiska formeln för att ta sig in.
Barn, stäng igen mitt rum.
Jag kommer tillbaka och tar ett snack med Marnies nya vän.
Han skulle inte stjäla den, mormor.
Han är jättegullig.
Kanske det, men för tillfället är han vår enda misstänkte.
Halloweentown vill vi nu lämna,
just den här kvällen, alla helgons afton,
ta oss tillbaka till den dödliga världen.
Vi lämnar genom portalen.
Portalen öppnas inte.
Det var precis det här jag var rädd för.
Den som ligger bakom förtrollningen visste att den skulle påverka min väska
och att vi skulle komma hit.
Det var en fälla.
Bra jobbat, Aggie.
Du är inte dum du.
Kal?
Här borta.
Kal?
Har du förtrollat Halloweentown?
Precis som det stod i Aggies lilla formelbok.
Din stygga flicka.
Jag visste att det kändes bekant.
Men då måste du vara en hä...
En häxmästare?
Schysst, va?
Så hela den grejen,
din så kallade pappa,
rundturen i vårt hus,
det var bara för att ta boken.
Nej, jag hade kunnat ta boken när som helst.
Jag ville att du skulle visa mig boken för att du kände något för mig,
och det gjorde du.
Du lurade mig.
Du kommer över det.
Jag behöver fortfarande en dejt till halloweenfesten.
Glöm festen.
Jag vill veta varför...
Kalabar...
Vad sa du, kära du?
Rosen.
Du låter alltid magin sköta snacket.
Jag skulle insett när han gav mig rosen.
Kal.
Du är Kalabars son.
Jag har visst ärvt min pappas attraktion till Cromwell-häxor.
Jag visste inte att Kalabar hade ett barn.
Han ville hålla det hemligt för folk.
Pappa och jag kom inte alltid överens, men han var den enda som stod i vägen
och stoppade Cromwells för att kunna styra i Halloweentown.
Det där är absurt.
Vi Cromwells styr inte över någon.
Varför lät ni då de dödliga ta ansvar över jorden
medan vi fick gömma oss som råttor i en annan dimension?
Allihopa röstade för att skapa vår egen värld där vi kunde leva i fred.
Och när min pappa försökte se till att varelserna i Halloweentown
återigen fick styra över människorna igen,
då såg ni Cromwells till att alla gick emot honom,
och sen krossade ni honom!
Så det handlar alltså om det.
Hämnd.
Säg bara till,
så öppnar jag portalen.
Säg vad?
Sluta göra allt som din mamma säger,
så kan jag visa dig saker som Aggie
aldrig hade kunnat lära dig.
Jag är inte intresserad av din magi.
Du förstör bara.
Den grå förtrollningen är bara första steget, Marnie.
Finalen kommer vid midnatt i den dödliga världen.
Vilken final?
Följ med mig, så ska du få se.
Inte en chans.
Du kan fundera på det...
Vi ses senare.
Jag är ledsen, mormor.
Jag sabbade allt.
Vi gör alla misstag, kära du, men oroa dig inte.
Vi ska allt visa Kal att vi Cromwells är svårbesegrade.
Men hur?
Vi är fast här inne och...
han har din formelbok.
Jag har fortfarande en del trick i åtanke.
Först måste vi ta oss till mitt hus.
KUSLIG
Åh, tack och lov.
Taxin kör fortfarande.
ANDLIG TAXI
På vägen dit
kan du ringa din bror och uppdatera honom,
medan vi
försöker hitta ett sätt att bryta den här förbannelsen.
Okej.
-Benny? -Wow!
Vill ni ha skjuts?
Mormor, jag tror att det är Benny.
Kan du köra fortare, Benny?
Slappna av, Marnie. Vi är framme.
Du har blivit en väldigt försiktig förare sen du blev grå, Benny.
-Har vi träffats? -Åh...
Ja, men då
var du bara skinn och ben,
minus skinnet.
Tack för skjutsen, kära du. Vi har bråttom.
CROMWELL
Kom nu, barn, vi går in.
Vad tror du att Kal kommer göra med den dödliga världen?
Han delar uppenbarligen hans pappas hat för människor,
men om han är villig att bryta mot Merlins regler
som förbjuder att stjäla någon annans förtrollning,
då tror jag att vi kan anta
att han är kapabel till allt.
Nu är vi tysta tills vi är inomhus,
och även om han fortfarande tjuvlyssnar
kommer han inte kunna höra oss i mitt hus.
Jag hoppas inte att den grå förtrollningen har...
ändrat något.
Jag gillar ditt hem.
Tänk att Kal har gjort det här med en förtrollning ur din bok.
Vi kommer aldrig kunna bryta den.
Kanske inte, kära du,
om det endast fanns en kopia av min formelbok.
Men det han inte vet
är att det finns två.
Två?
Det finns två exakta kopior.
Jag tog med mig den jag brukar använda till den dödliga världen
och den andra är kvar här.
Någonstans.
-Då letar vi efter den. -Ja, det gör vi.
-Okej, ja. -Är den där?
Nej. Ursäkta mig.
Okej. Nej...
Okej, kanske...
Här kanske. Nej.
Du skulle kunna hjälpa oss.
-Jag är ganska hungrig. -Åh!
Jag undrar om det finns något att äta här.
Den kanske finns här.
Den måste finnas här.
Den är inte här.
Den då?
Nej, det är inte den. Den är för liten.
-Den här då? -Det ska vara en stor bok.
-Nej. Okej. -Jösses.
De måste vara någon av dessa.
Här är den.
Vi hittar den inte.
Mormor, vi kan inte ge upp.
Vi måste ha glömt något, eller hur?
Något som kan ta oss ur den här fällan, en förtrollning eller...
-Luke! -Ja.
Titta! Du är ett troll igen.
Något måste ha brutit förtrollningen.
Jag antar det.
Vad hände, mormor? Sa du något?
-Inte vad jag vet. -Varför är jag inte längre grå?
Jag antar att det kan ha varit en tillfällig förtrollning.
Då kanske husets förtrollning också kommer att försvinna
och då vi kan hitta din formelbok.
Om det dröjer till efter midnatt kan den dödliga världen...
Mormor, du har sagt att din formelbok inte är här. Vad mer kan vi göra?
Jag har inte sett den andra formelboken på flera årtionden.
Den kanske är borta.
Mormor, varför ler du?
Det är fruktansvärt.
Nej, kära du, inte alls, för om den är borta,
då vet jag exakt var den är.
Vänta. Säg det där igen.
Allt som kommer bort i båda världarna hamnar alltid hemma hos Gort.
Han är universums skräpman.
Åh! Ursäkta mig.
ANDLIG TAXI
Ditt kvitto.
Posta det, kära du.
Toppen, Benny. Kör oss nu till Gorts hus,
och tryck på gasen.
Du ska se honom när han inte har bråttom.
God kväll. Tack för ni kom. Hej då
-Tack så mycket. -Hej då.
Har mormor reflekterat över att hon kanske har tappat bort boken?
Jag försökte säga det.
Er mormor tror att allt handlar om magi.
Om hon fortsätter så här kommer ni aldrig växa upp som normala människor.
Mormor säger att vara normal är väldigt överskattat.
Och du borde redan sova.
Marnie är säker på att Kal är en häxmästare och att han stal den,
och angående hans pappa...
Okej, det räcker.
Okej, det hade nog varit en bra idé om alla här
börjar komma på enkla förklaringar
innan de kallar in de mörkas krafter
varje gång de försöker hitta sina bilnycklar.
Kal verkar vara en väldigt snäll och charmig ung man,
och hans pappa verkar...
Alex.
Hej, Gwen.
Bra dräkt, va?
Hoppas inte att jag skrämde dig.
Det är trots allt halloween.
Kal och jag har hittat en perfekt mask till dig för att fira.
Usch.
Åh, den är...
Du gillar inte den.
Jo. Den är toppen.
Vi kommer göra succé på halloweenfesten.
Vänta nu. Ska ni gå på halloweenfesten?
Ja. Alex bjöd in mig, och...
Åh, Sophie.
Får jag också gå dit?
Nej, sötnos. Du borde redan sova.
Alex, jag är ledsen, jag tänkte inte ens.
Det är ingen fara.
Det är ingen stor grej.
Gå ni.
Jag kan passa Sophie.
Dylan, nej. Du har sett fram emot det här länge.
Låt oss vara ärliga, mamma. Jag är inte så förtjust i halloween.
Jag hade hoppats på lite social interaktion,
men du har en dejt, inte jag.
Frågade du Tiffany?
-Hon var upptagen. -Samantha?
-Pojkvän. -Julia?
Hon skrattade så mycket att det rann mjölk ur näsan på henne.
Gå ni. Du kan gottgöra mig sen.
-Är du säker? -Det låter fantastiskt.
-Ska vi gå? -Visst.
Du kommer väl inte ge mig vårtor?
Det är bara en myt.
Läggdags.
Få mig inte att skratta.
Vart tog allt skräp vägen?
Gort verkar ha fått lite ordning sen den grå förtrollningen.
Du borde nog ändå förbereda dig, kära du.
Förtrollning eller ej, Ondskefulle Gort
är fortfarande Halloweentowns elakaste och mest illaluktande invånare.
Ja?
Hej, Gort.
Du ser... ren ut.
Behöver du något?
Jag är upptagen med att sortera strumpor.
Ja, herr Gort, sir.
Vi letar efter en bok.
Jaha.
Varsågoda och kom in.
Jag har många böcker.
Ja.
LUDDSAMLING - KROPPSLUKT SOPBEHÅLLARE
Här är dem.
VIKA TVÄTT - HYGIEN FÖR NYBÖRJARE
Tack, Gort. Ordentlig tånagelklippning.
Damma för nöjet och intäkternas skull?
Hundra tapioka-recept.
De som blev av med dessa saknar dem nog inte.
Gort, du måste ha fler böcker än de här.
Jag sålde resten på loppisen.
Loppisen?
Ja. Det var väldigt stökigt här.
Jag behöll bara de användbara böckerna.
Jag ska sälja de här strumporna också, så fort jag har sorterat klart.
Gort, vi letar efter en speciell bok, en kopia av min formelbok.
Minns du vem du sålde den till?
Matchar de här två?
Nej, förmodligen inte.
Vi kommer inte längre än så här.
Boken kan vara var som helst.
Okej, jag tycker att vi åker tillbaka till den dödliga världen.
Förtrollningen! Den är tillbaka.
Åh.
Mormor... vad händer?
Det är den grå förtrollningen.
Den drabbar mig nu när vi är i Halloweentown.
Du kommer nog också drabbas, kära du.
Vi måste härifrån.
Dörren! Den öppnas inte.
Va? Det finns inga fönster heller.
Mormor, du måste göra nåt.
Kära du.
Jag kan inte.
Den grå förtrollningen måste beröva oss våra krafter.
Helt rätt, Agatha.
Som det ser ut nu kan jag hålla kvar er här med en tandpetare.
Mormor hade rätt.
Du har spionerat på oss sen första början.
Det var inte nödvändigt.
Jag visste redan om Aggies lilla formelbok.
Därför visste jag att ni skulle besöka Gort.
Hur?
Jag tappade bort boken innan du var född.
Marnie, har du funderat mer på festen?
Alla kommer vara där,
även din mamma.
Min mamma?
Du ljuger.
Min mamma hatar halloween.
Jag tror att min pappa har fått henne på andra tankar.
Han är egentligen inte min pappa, utan ett vetenskapsexperiment.
Han har tvingat på henne en ful mask.
Den är hemsk.
Det här är inte rätt sätt att övertala mig att gå på dejt med dig.
Det är mer än en dejt.
Det handlar om vår framtid.
Jag har kontroll över min egen framtid
och den inkluderar inte dig.
Varelseförtrollningen.
Va?
Det finns en förtrollning i min bok.
Det är en förtrollning som förbjöds efter den mörka tiden.
Den användes på människor som hånade oss
genom att klä ut sig till varelser.
Den användes på dem för att förvandla dem
till just de varelserna som de hånade.
Han förvandlade varelserna till människor,
och nu ska han förvandla människor till varelser.
Det är därför Kal har tvingat på din mamma en mask.
Han vill använda varelseförtrollningen mot den dödliga världen vid midnatt.
Dylan.
Vill du att jag läser en godnattsaga?
Nej. Lyssna.
"Golemer är vänliga varelser...
GOLEMER
...skapade av lera eller andra naturliga material.
De har ingen egen vilja och gör exakt som deras skapare säger."
Bra. Var en golem. Gå och lägg dig.
Du sa att du såg en groda på golvet efter att Kals pappa hade gått.
Och sen dyker han upp i en stor groddräkt?
Skulle det här vara någon slags biblisk pest?
Sophie, mamma har inte dejtat någon på två år.
Jag tänker inte berätta för henne att du tror
att hennes dejt är en reptil.
Grodor är amfibier.
Jag gör det inte.
Någon måste stanna och vattna växterna när de för bort er allihopa.
Dylan, jag kan inte göra det här själv.
Du är också en Cromwell, oavsett om du gillar det eller inte,
och det betyder att du känner saker precis som vi gör.
Visst känner du att något är fel?
Okej, vi går till festen,
men bara för att bevisa att ingenting är fel.
Du måste klä ut dig.
Inte en chans.
Okej.
Han håller oss här med en förtrollning,
så vi kanske kan komma på en som är mycket starkare.
Jag är rädd att våra krafter håller på att försvinna, kära du.
Vi är fast här.
Att säga en formel baklänges kan inte vara
det enda sättet att bryta en förtrollning.
Regler är regler.
Men regler... har undantag, eller hur?
Jag menar...
...som hur hackare kan ta sig in i datorprogram.
De letar efter en bakdörr.
Har datorer bakdörrar?
Bakdörrar är ett sätt att få åtkomst till ett program om det uppstår problem.
Jag undrar om förtrollningar har bakdörrar.
Så du menar ett sätt att ta sig ur en förtrollning utan att bryta den?
Exakt. Som den här förtrollningen.
Den förhindrar oss från att ta oss ut, eller hur?
Ja. Och?
Så tänk om vi inte försöker ta oss någon annanstans än just ut?
Det finns ingen annanstans, bara in eller ut,
och nu är vi här inne.
Tidsresa.
Mormor, du har väl en trollformel för det?
Mormor, har du en formel för tidsresor?
-Formel för tidsresor. -Ja.
Jag tror faktiskt det.
En fin liten dikt.
Gort...
Dessa strumporna matchar inte.
Mormor, ingen av dem matchar.
Fokusera.
Kom igen. Åh, jag vet. Skriv ner den.
-Vad är det? Vänta lite. -Ge mig den.
Skriv ner den innan du glömmer.
Formel. Åh...
Skynda dig, mormor.
Så där.
Det är lite suddigt... men...
Där är den.
Mormor!
Kan du läsa vad där står?
Jag vet inte. Vi hjälper henne upp.
Åh...
Gort, inga strumpor matchar.
Det finns fler byrån.
Hämta dem.
Nej. Mormor, läs formeln med mig.
Nej, gå härifrån. Vi är upptagna.
-Hon är borta. -Mormor, det är jag, Marnie.
-Här har vi dem. -Mormor...
Nu kan vi äntligen få något gjort.
Dessa matchar.
Vill du ha den långa?
Vi måste härifrån.
Vi kan hämta henne senare.
Okej.
Okej, jag tycker att vi åker tillbaka till den dödliga världen.
Förtrollningen! Den är tillbaka.
Mormor, vad händer?
Det är den grå förtrollningen.
Den drabbar mig nu...
Det här är bara fem minuter sedan.
Jag måste ha sagt fel.
Okej, lite för långt bak i tiden.
Luke?
Mormor?
Bra jobbat. Du tog dig ur min förtrollning.
Du har potential, Marnie.
Var är Luke och mormor?
Och vad är klockan?
De är... Man kan säga att de är offline för tillfället.
Det är en enkel limboförtrollning. Jag kan lära dig den sen.
Du måste sluta bryta dig in i mina förtrollningar, Kal.
Merlins regler tillåter inte det.
Ingen bryr sig om Merlins regler, Marnie.
Du måste förnya dig. Varför vill du ens
umgås med ett gäng ruttna, gamla varelser?
De är mina vänner.
Din mamma är på väg att bli en riktigt rutten varelse.
Lämna min mamma ifred.
Just det, tack för påminnelsen... Hej då.
Luke?
Luke, var...?
Jag gillade det här stället bättre när det var grått.
Var är Gort?
Klockan är snart 23.00 i dödliga världen. Vi måste hitta honom.
Jag tror att du har hittat honom.
Vad gör ni i mitt hus?
Det är ingen fara.
Aggie har skickat oss.
Det betyder inte att ni är välkomna här.
Jag hatar Aggie!
Ta inte illa upp. Han hatar alla.
Aggie har stor respekt för dig.
-Har hon? -Ja.
Hon har sagt att du är...
den mest illaluktande
och elakaste invånaren i hela Halloweentown.
Marnie, nej.
Har hon sagt det?
Hon försöker bara smöra.
Nej. Hon menar verkligen det.
Det är snällt av henne och jag hatar när folk är snälla!
Ut med er nu!
Jag måste stöka till här.
Nej, men vi behöver en sak.
Jaha. Då kan ni ta en nummerlapp.
Jag står nu alla till tjänst!
Men...
Lilla flicka,
det stinker Cromwell om dig,
och jag vill att du lämnar min stuga!
Okej.
Var snäll Gort.
Det var kul att få se ditt hem när det fortfarande var stökigt.
Vänta.
Vad menar du
med "fortfarande stökigt"?
Det finns något som kallas den grå förtrollningen
och om ett par år
kommer Kalabars son att göra ditt hus rent och prydligt.
Va?!
Sakta ner.
Se upp!
Är du säker på att mamma är okej med det här?
Nej. Mormor har inte lärt mig flyga än.
-Va? -Det är okej.
-Hur ser den ut? -Det är en stor läderbok.
Den måste finnas här någonstans.
Jag kan inte låta det här hända.
Ska min vackra smuts bli rent?
Ska mitt underbara skräp säljas på loppis?
Du har inte möjligtvis något sorts arkiveringssystem?
Självklart.
Jag lägger alla mina sårskorpor under verandan.
-Usch! -Ledsen att jag frågade.
Hej, Spike.
Min pojke.
Kom till pappa.
Ja.
Okej.
Gå och lek, men var snäll.
Formelboken är nog inte här.
Vi har letat överallt.
Vi åkte kanske för långt bak i tiden, kanske innan den tappades bort.
Mormor har inte har sett den på flera årtionden.
Vi kan inte ha åkt så långt bak.
Är det en läderbok ni letar efter?
Ja.
Med tjusig skrift på framsidan?
Biblio Magica. Ja.
Jag minns den.
Det är underbart.
Kalabar köpte den av mig för ungefär 50 år sedan.
Det är riktigt illa.
Kalabar måste ha jobbat på världserövringen i flera decennier.
Kal måste ha haft mormors andra formelbok från första början
med den grå förtrollningen.
Och den enda anledningen till att han tog den från vårt hus...
Var för att stoppa dig från att bryta förtrollningen.
Det kan inte vara sant.
Vi kom ända hit utan anledning.
RIVERVIEW GYMNASIESKOLA
-Bra landning, Sophie. -Som om du skulle gjort det bättre.
Jag ser inte mamma.
Cindy. Jag hittade en bra kostym till festen.
Jaså? Vem är du? El Tönto?
Där är hon.
Mamma.
Sophie?
Dylan?
Vad gör ni här?
Vi dansar bara.
Vi måste prata med dig.
Prata med mig? Om vad?
Hur kom ni hit?
Alex, ursäktar du oss ett ögonblick?
Visst. Jag tar lite bål.
Toppen.
-Flög ni hit? -Inte särskilt bra.
Varför gjorde ni det?
Sophie vill prata med dig om Alex.
Alex?
Han är inte Kals riktiga pappa, mamma.
Okej, säger du det? Vem är det då?
Vi hade inte tänkt nämna det för du kommer inte bli glad.
Det är Kalabar, mamma.
Aggie har sagt det.
Marnie, men mormor tror också det.
Jaha, jag förstår och Alex är
en skådespelare anställd av Kal?
Sophie har en teori.
Jag tror att han är en golem.
-En golem. -Gjord av grodor.
Du vet,
du har faktiskt brutit Kals förtrollning tidigare.
Vad menar du?
På mig. Den grå förtrollningen.
Nej, den försvann av sig själv.
Den försvann inte på Benny eller Gort.
Det måste ha varit något du sagt eller gjort.
Som vad?
Tja... Du letade igenom Aggies hus...
Ja, och du petade i näsan.
Och du hittade inte formelboken.
Precis, så jag försökte få mormor att tänka på något annat,
något sätt att bryta förtrollningen.
Nej, men du sa inte förtrollningen. Du sa något annat.
Vadå då?
Det du sa kanske bröt förtrollningen.
Jag måste ha pratat baklänges för att bryta förtrollningen.
Det kanske var något i baklängessnacket.
Okej...
Jag tror att jag sa fälla...
Något som kan ta oss ur den här fällan.
Okej, säg allt en gång till.
Okej, jag sa ungefär så här...
"Något som kan ta oss ur den här fällan.
"En förtrollning eller en ramsa."
"...den här fällan.
"En förtrollning...
"eller en..."
Du sa inte "ramsa". Det vet jag.
Något baklänges.
Fälla, nej.
Förtrollning eller en...
nej.
Vänta. Här, fälla en.
-Nealläf. -Ja, det blir "nealläf" baklänges.
Vadå då?
Så, måste alla trollformler vara långa?
Nej. En del är korta.
Säg då detta som en trollformel.
Det är bara ett ord.
Kan du inte prova?
Visst.
Nealläf.
Jösses.
Här är väldigt stökigt.
Okej, säg det nu baklänges.
Nealläf?
Det var fruktansvärt.
Jag ville...
städa.
-Prova igen. -Okej.
Nealläf.
Jösses.
Har någon av er...
möjligtvis en sopskyffel?
Nealläf.
Kan du sluta med det där?
Du hade rätt. Vi har kommit på hur man bryter den grå förtrollningen
och nu kan vi få tillbaka våra krafter.
Hur lång tid har vi kvar innan portalen stängs?
En kvart.
Herregud. Min mamma vet inte om varelseförtrollningen.
Tänk om hon fortfarande har masken på sig?
Vi måste tillbaka till nutid för att kunna varna henne.
Just det.
Var är formeln för tidsresor?
Vad menar du? Du hade den.
Just det. Jag lade den på bordet
när jag kollade igenom allt skräp.
Du skulle inte ha gjort det.
Varför inte? Var är den?
Den är borta.
Det gör inget, eftersom...
allt som tappas bort hamnar här.
Allt som tappas bort på andra platser hamnar här.
Men sådant som tappas bort här...
är putsväck.
Putsväck?
Putsväck.
Borta... för alltid.
Putsväck.
Snälla säg att du minns formeln.
Den var walesisk. Jag kunde knappt läsa den.
Så vi är fast här?
Vi kan inte vara fast här.
Okej. Låt mig tänka.
Nej, det var fel.
Ursäkta mig.
Och när det gäller dig, Dylan,
förväntade jag mig att du skulle vara...
Hörni, jag har med mig kakor.
Är allt okej?
Ja, underbart.
Var är Kal?
Sophie?
Han är här någonstans.
Din dotter dumpade honom.
Han är sårad, stackaren.
Varför valde du den dräkten?
Okej, hörni, det är dags för er att gå.
Det roliga är
att jag nyss såg en sjunde klassare utklädd till fluga.
En fluga.
Dylan.
En stor svart fluga med känselspröt och luddiga ben.
Jag kan visa dig hur den såg ut.
Sötnos, inte här.
Sophie, du vet att du inte får trolla runt främlingar.
Mamma, titta.
Alex?
Är du okej?
Det där är inte normalt.
Åh, vad gott.
Du är ingen människa.
Ingen är perfekt.
Du... din... din...
din golem.
Vet någon var vi kan hitta ett träsk?
Han som var så perfekt.
Förutom att han var gjord av grodor.
Jag är ledsen, ungar.
Ni kom hit för att varna mig, men Marnie...
Marnie... var är hon?
Hon var i Halloweentown sist hon ringde.
Hon och mormor kan inte
ta sig igenom portalen på grund av Kals förtrollning.
Det är snart midnatt. Hur pratade ni?
Med huvudtelefonen.
Marnie?
Marnie, hör du mig?
Personen du söker är utanför den här dimensionen för tillfället.
Om du vill lämna ett meddelande kommer det levereras
om ungefär 400 år.
Om 400 år?
Nalle Puh thenatos 23 skidoo.
Kan du sluta säga det nu?
Jag minns inte formeln.
Du måste.
Det här är korkat.
Kan vi inte bara använda min tidslinje?
Din vad?
Min tidslinje.
Någon trollkarl måste ha tappat bort den.
Kom, jag har den i garderoben.
Tidslinje?
Wow, hur funkar den?
Tidslinjerna visar vilket år det är i den dödliga världen.
Det förflutna är en riktning,
framtiden är en annan.
Det här ser precis ut som en Stephen Hawking-beskrivning
av ett svart hål.
Och din poäng är?
Teoretiskt sett kan svarta hål skynda på tiden.
Hur hjälper det oss?
Följ bara den snabbaste tidslinjen.
Stick nu härifrån.
Gort, jag är ett troll.
Teoretiskt sett kan jag inte flyga.
Jo, det kan du.
-Vad är det? -Det här...
...är min nya förbättrade kvast.
-Jag fick den av mormor. -Wow.
Häftig, va?
Kom igen, hoppa upp.
Kan du sänka den lite?
Kom igen, över med benet bara.
Jag är lite rädd för att flyga.
Vill du hellre stanna här?
Nej.
Tänkte väl det.
Oj.
Vänta lite bara.
Tack, Gort. Nu sticker vi.
Hej då. Äntligen.
Se upp.
Vi har letat överallt, mamma.
Jag hittar inte Kal.
Kan han ha mask på sig?
Jag vet inte.
Gå ni bort och ställ er vid förfriskningsbordet.
Gör ingenting om ni ser honom. Kom bara och hämta mig.
Oavsett vad han planerar, så är det upp till oss att stoppa honom.
Jag tar på mig masken. Han känner igen mig.
"Varelseförtrollningen."
Nu börjar det roliga.
-Har ni hittat honom? -Nej.
-Han är här. Jag känner det. -Jag med.
Vi måste hitta honom och öppna portalen innan midnatt...
Häxtimmen.
Allihopa, räkna ner med mig. Då kör vi, 60...
Hitta honom.
Vi kommer aldrig hinna.
Portalen stänger om ett par minuter
och vi är bara på 1600-talet.
Vi borde nog försöka ta oss in i det svarta hålet där borta.
Femtiosju, femtiosex...
Den här magiska förtrollningen förvandlar utvalda människor
till de varelser de låtsas vara,
och jag väljer alla er.
Fyrtiosju, fyrtiosex, fyrtiofem,
fyrtiofyra, fyrtiotre, fyrtiotvå,
fyrtioett, fyrtio, trettionio...
trettiofem, trettiofyra, trettiotre,
trettiotvå, trettioett, trettio,
tjugonio, tjugoåtta, tjugosju, tjugosex...
Nu...
...vart var jag?
Vad är det där?
Portalen.
Mamma.
Sophie, sötnos, jag får inte av mig masken.
Försök att dra av den.
Med vinden, regnet, elden, jorden,
med den här förtrollningen, ska jag hämnas deras skämt på vår bekostnad.
Tänk om den här svarta hål-teorin
inte funkar?
Skynda. Det är snart midnatt.
Mormor...
Du klarar det här.
Nealläf.
Åh.
Ja.
Mormor, vi måste tillbaka till den dödliga världen.
Ja... ja.
-Är du redo? -Ja.
Halloweentown vill vi nu lämna,
just den här kvällen, alla helgons afton,
ta oss tillbaka till den dödliga världen.
Vi lämnar genom portalen!
Nej!
Den stängs.
Den får inte stänga nu!
Mamma. Nej!
-Dra av den. -Jag försöker.
Mamma!
Tre, två, ett!
-Åh. -Det är för sent.
Ja!
Okej, allihopa.
Innan vi utser vinnararna av kostymtävlingen
är det dags att avslöja våra ansikten...
Förvandla dem till den varelsen vars förklädnad de har valt.
Jag kan inte andas!
Vad händer?
Var är mitt andra öga?
Mamma...
Marnie, var är du?
Det här kan inte vara sant.
Vad konstigt.
Jag får inte loss tänderna.
-Jag är jättetörstig. -Cindy.
Cindy, sluta.
Hjälp mig.
Jag kan inte tro det.
Portalen är stängd.
Vi kommer vara fast här i ett års tid i den dödliga världen.
Då har vi tid att träna upp dig, precis som vi planerat.
Och sen, när portalen öppnas,
är vi redo att kämpa på Kal.
Ska vi bara vänta i ett helt år?
Det kommer kännas som 100 år här.
Strunt samma.
Nej, inte strunt samma.
Allt är mitt fel.
Det är mitt fel att mamma har förvandlats till en hemsk varelse.
Det måste finnas något vi kan göra.
Marnie, jag älskar dem precis som du,
men jag kan inte ändra reglerna.
Men vi kanske kan göra det.
Vad gör du?
Jag ringer Sophie.
Sophie.
Soph, är du där?
Marnie, är det du?
Sophie, lyssna på mig.
Vi ska öppna portalen.
Det går inte. Det är efter midnatt.
Jag bryr mig inte.
Det ska inte stoppa mig.
Portalen har inte alltid varit där.
Den skapades av magi och vår magi är starkast i världen, eller hur?
Jag antar det.
Nej, du måste tro det.
Dylan också.
Kom igen.
Vad säger du?
Okej, men hur gör vi?
Det finns ingen formel för detta.
Vi måste komma på vår egen.
Är ni redo?
Vad ska jag göra?
Tänk inte på det, Dylan.
Känn det bara.
Jag är ingen häxmästare.
Jag behöver någon som tror att allt är möjligt.
Tror du det?
Om du är där... ja.
Mormor.
Jag är inte säker på att detta kommer funka, men...
jag har alltid trott på dig.
Vi anropar varelsernas och de dödligas drömmar,
för att laga sprickan mellan våra världar.
Från och med nu skapar vi våra egna portaler,
och vi väljer våra egna vägar.
Vi anropar varelsernas och de dödligas drömmar,
för att laga sprickan mellan våra världar.
Från och med nu skapar vi våra egna portaler,
och vi väljer våra egna vägar.
Vad är det där?
Något händer.
Det kan inte vara sant.
Hon försöker öppna portalen.
Vi anropar varelsernas och de dödligas drömmar,
för att laga sprickan mellan våra världar.
Från och med nu skapar vi våra egna portaler,
och vi väljer våra egna vägar.
-Ja! -Marnie!
-Vi klarade det. -Titta, där är Sophie.
Nej.
Det är omöjligt!
Ja. Bra jobbat.
Där är han.
Jag struntar i hur starka ni tror att ni är,
men ni kan aldrig slå mig.
Din enda kraft var kraften att hålla oss isär, Kal.
Nu kan du inte det längre.
Vi behöver inte hata varandra.
Ge mig bara Aggies formelböcker.
Pappa hade rätt.
Ni är vår fiende och det kommer ni alltid vara.
Du sa att du fattar dina egna beslut.
Låt inte din pappas hat bestämma över dig.
Varsågod.
Ta böckerna.
Jag vill gärna se på.
Är det goda starkare än det onda?
Låt oss ta reda på det.
Jag är inte rädd för dig.
Jag tycker synd om dig,
och jag vill gärna hjälpa dig,
men jag är inte rädd för dig.
Marnie, var försiktig.
Han kommer tillbaka.
Vi kommer vänta på honom... tillsammans.
Mormor, ställer du upp?
Naturligtvis, kära du.
Åh, Luke.
Jag drömde precis en konstig dröm.
Somnade jag?
Jag vet inte vem som ska ta åt sig äran,
men ge en stor applåd för den bästa halloweenfesten någonsin!
Eller hur? Ja!
Ja!
Mamma.
Du är okej.
Mamma.
Jag vet inte om jag någonsin kan få er att sluta bråka,
men nu behöver ni i alla fall inte längre bråka om mig.
Jag vet att ni båda har saker att lära mig och...
nu behöver jag inte välja.
Jag vet inte vad jag ska lära dig.
Marnie verkar redan kunna mer än vad jag kan.
Mormor!
Vi måste till Halloweentown och bryta förtrollningen.
Du har rätt. Följer du med?
Jag tror inte det, mamma.
Det här är min värld.
Men jag antar att barnen kan hälsa på dig när de vill
nu när de har hittat ett sätt att undgå reglerna.
Jag kommer på middag nästa halloween.
-Ta hand om dig, sötnos. -Detsamma, mamma.
-Hej då. -Hej då.
Okej. Det är bäst att du lämnar
innan du får pris för bästa mask.
-Tror du det? -Ja. Du också.
Nealläf.
-Prova bara. -Han är upptagen.
Jag har ert kvitto...
...här.
Nealläf.
Wow, snacka om snabbdiet!
AZIZA BAGERI
-Hurra! -Ja.
Varför är alla så glada?
Hon klarade det. Allt är återställt.
Ja, titta.
Det här med att surfa på nätet som jag har hört talas om.
Involverar det... spindlar?
Mormor... jag tror att det är dags att vi påbörjar din träning.
-Gärna det. -Ja.
Gärna det.