IRLÄNDARNAS TUR
Alla i världen är annorlunda från varandra.
Det är enkelt att se. Titta bara.
Men alla är tursamma att ha en sak gemensamt,
en sak som binder alla samman...
Alla har ett arv, en familjehistorik,
traditioner som gått i arv från tidigare generationer.
Vår nästa uppträdande är Kyle Johnson.
Kyle?
Jag är här nere!
Kyle?
Men tänk om jag inte är så tursam?
Tänk om jag är den enda som inte har ett arv?
Tänk om jag är annorlunda?
Jag sa att jag är här nere!
Kan ni inte se mig?
Kyle?
Det är dags att göra sig redo för matchen.
Heja, Eagles!
Jag måste ha dagdrömt.
Jag hade en konstig dröm om en arv-sak som är på gång i skolan.
Det är bara oro innan matchen. Alla får det.
Jag brukade drömma att jag var på matchen i bara mina underkläder,
och att jag bara var i bandet.
Du klarar dig, Kyle. Det gör du alltid.
Här, ta lite yoghurt och en fruktbar. Det håller din energi uppe.
Det låter bra. Jag kanske tar lite själv.
Var är vår familj från, pappa?
-Vi är härifrån, min son. -Nej, var kommer vi ifrån?
Du vet, vårt arv?
Vi flyttade hit från Cleveland.
Vi är amerikaner, Kyle. Det är allt arv vi behöver.
Kom igen, Kyle, du blir sen till matchen!
-Kom igen. -Glöm inte att ha på dig ditt turmynt.
Jag hade en märklig känsla,
som att det var nåt de inte berättade.
Detta var första gången vår skola nånsin tagit sig till
slutspelet i basketboll i delstaten.
Rör på dig, Russell! Hitta ditt kast.
Ikväll var det kvartsfinal.
Vi skulle ta oss hela vägen detta år. Delstatsmästare.
Och det var tack vare mig.
Ja!
Allt gick min väg.
Jag var en tursam kille.
-Det där var ett turkast. -Tur har inget med det att göra.
Du ser bra ut, Kyle.
Jag lärde honom allt han kan.
-Hej, Kyle. -Hej, Bonnie.
Du vet att jag leder styrelsen för arvdagen.
Du leder typ alla styrelser.
Nån måste göra det.
Jag sätter ihop dagordningen
och ville veta vad du ska göra på arvdagen.
Jag vet inte. Jag menar, hela grejen
med arvdagen, det är som ett tråkigt TV-program.
-Det är din historia. -Ja, men historia är...
Det är så tio minuter sedan.
Sport däremot. Det är inne nu. Det är var jag kommer ifrån.
Det stämmer.
Även om du är en tanklös idrottare, så har du fortfarande ett arv.
-Tanklös? -Amerika är en nation av invandrare.
Allas förfäder kom från ett annat land.
Ja. Jag är delvis Cherokee.
Så var är din familj ifrån? Är Johnson ett engelskt namn?
Eller ändrade de det från Johansson eller nåt?
-Vi är från Cleveland. -Väldigt roligt.
Kom igen, du vet vad jag menar.
Jag har ett prov nu, okej? Vi ses senare.
Idrottare.
JÄGARE MIGRERAR 16 000-10 000 B.P
ASIATER MIGRERAR 1800-TALET KINES - BRITTISKA KOLONIER
STORA SVÄLTEN 1845-1850 IRLÄNDSKA UTTÅGET
SPANSKA ERÖVRINGEN 1500-TALET USA IMPORTERAR SLAVAR
Tiden är slut, allihop! Lägg era provpapper på mitt skrivbord
på vägen ut, tack.
Tack.
Det är bättre för dig om du lämnar de tomma, Kyle.
Kom ihåg, jag tar bort poäng för felaktiga svar.
Sommarskola.
Jag gör det specifikt för att motverka det du precis gjorde.
Gissar svaren.
I riktiga livet kan man inte lita på att turen kompenserar för vetandet.
Alla svaren är korrekta.
-Det här ser utsökt ut. -Tack.
Är det italiensk mat eller nåt?
Det är nåt jag såg i en Eat Smart-tidning.
-Vadå då? -Jag undrade bara om
det kanske var ett gammalt familjerecept.
Du har tur att din mamma gör så hälsosam mat, Kyle.
Det är troligen därför du är en sån bra idrottare.
Kyle har bara naturtalang för sport.
Ja, det är nog genetiskt. Om man går tillbaka långt nog
har vi säkert haft bra idrottare i vår familj i generationer.
Som bra fotbollsspelare kanske?
Eller längdskidåkare?
Eller...
Tjurfäktare?
Det är bäst att du äter din sallad. Du vill inte att oljan separeras.
-Okej, pappa. -Ja.
Jag pratade med en tjej som leder styrelsen för arvdagen...
Är det Bonnie Lopez? Hon leder alltid allt.
Jag vet!
Ja. Hursomhelst, hon säger att allas familj kommer från nån annanstans.
Om man går långt tillbaka nog
kan vi inte alltid ha bott i Cleveland.
Om vi inte är indianer.
Men vi är väl inte indianer?
Jag tror inte det.
Okej, så vad är vi? Var kommer vi ifrån?
Jag tror att din gammelfarfar flyttade dit från Mount Buffalo.
Nej, pappa. Jag menar innan det. Innan vi kom till Amerika.
Varför är du så intresserad av din familj helt plötsligt?
Jag vet inte. Med arvdagen på väg,
så vill jag inte vara den enda ungen som inte vet vad han är.
Du är Kyle Johnson.
Du är en bra student, en bra kille, en utmärkt idrottare.
Bara för att vissa är besatta av var deras förfäder kom från,
-behöver du inte också vara det. -Mamma, jag är inte besatt.
Att vara en individ är vad Amerika handlar om, Kyle.
Det spelar ingen roll var man kommer ifrån. Man är den man vill.
Nymalen peppar?
Där var det igen. Känslan av att de döljer nåt från mig.
I skolan dagen efter försökte jag att lista ut vad det var.
Söker
Söker du efter:
Om du letar efter sportinformation, försök söka efter: "Hitta ett liv".
Jag letar efter information om min familj. Du vet, mitt arv.
Det finns många med efternamnet Johnson.
Ja, fyra miljoner sidor.
Du borde försöka avgränsa sökningen lite.
Du kan börja med din far, och gå bakåt därifrån.
-Jag kunde inte hitta honom. -Tittade du i Cleveland?
-Flytta dig, låt mig försöka. -Du behöver inte hjälpa mig.
Jag leder styrelsen för arvsdagen, minns du?
Det är mitt jobb att hjälpa folk med sitt arv.
Det är inte viktigt för mig ändå.
Vad spelar det för roll om jag är från Tyskland, eller England, eller nåt?
-Det spelar inte mig nån roll. -Varför använde du datorn då?
Okej, din mors familj då?
-Var är de från? -Jag vet inte.
Hälften av ditt arv kommer från henne, vet du.
Ja, men jag har aldrig riktigt tänkt på min mammas familj.
Vad var hennes efternamn innan hon gifte sig?
Säg inte att du inte ens vet vad din mors flicknamn är!
Hur ska du nånsin kunna få ett kreditkort?
Om du verkligen vill veta om din familjs arv,
försök att prata med dina föräldrar. De är din familj.
Jag kunde inte berätta att jag trodde
att min mamma och pappa dolde nåt från mig.
Den dagen blev det ännu märkligare efter skolan.
Den första märkliga saken var min pappas årsbok från gymnasiet.
Han var inte med i den.
Bob Johnson var åtminstone inte det.
REGISTRERINGSCERTIFKAT
Robert Smith?
-Bob Smith? -Kyle?
Hej, mamma.
-Vad gör du? -Inget.
-Jag går och spelar lite basketboll. -Okej. Kom hem innan middag.
Jag lagar stek.
Varför skulle han byta namn från Smith till Johnson?
Om man ska byta namn,
byt åtminstone till nånting intressant.
Vet du vad? Han kanske inte valde det.
Det kanske var FBI eller nåt, de kanske gav honom en ny identitet.
Nej. Man måste vara lönnmördare eller nåt innan de låter en göra det.
Nej.
Hur sätter du de kasten?
Vet du vad?
De kanske var jätteradikala på 60-talet.
Och de kanske gömde sig undan.
Ja, eller vet du vad? De kanske är utomjordingar,
och de fastnade på jorden, efter de störtade sitt rymdskepp.
Du rörde precis basketkorgen!
Ja, det gjorde jag.
Min pappa mäter mig vare vecka för att se om jag blir längre.
Sen mäter han mitt vertikala hopp.
Om jag kunde nå basketkorgen... Du har verkligen tur.
Vad är så tursamt med att kunna hoppa högt?
Du är den mest tursamma killen i skolan, Kyle, alla vet det.
Vet du vad, jag tror det är tack vare den där lyckoamuletten.
-Den kanske faktiskt funkar. -Vadå, denna?
Nej, det är bara nåt som min mamma gav mig när jag var bebis.
Titta! Nån har tappat tio dollar!
Riktigt tur där. Du hittar alltid pengar på gatan.
Vi är ett lag, okej? Jag delar det med dig.
Coolt.
Titta där.
Vet du vad? Jag såg honom på TV en gång.
SEAMUS MCTIERNAN - kl. 12.00 - 18.00 Familjeskoj - Steppdansens Helgon
Nej. Saken bakom honom. Det är samma som mitt mynt.
Jag trodde det var kinesiskt eller nåt.
Vet du vad? Jag tror att han är irländsk.
Min mamma kanske är irländsk.
God morgon på er.
God morgon på er. Hej.
Fötterna är coola, men vad händer med armarna?
Det är nåt som kallas steppdans.
Kom hit! Vinn en treklöver!
Kom igen, tre bollar!
Varför skulle din mor inte vilja att du vet om att hon är irländsk?
Jag vet inte. Det känns bara konstigt när jag pratar med henne.
Det är som att de inte vill att jag vet om mitt arv.
Jag visste inte att du brydde dig om arv.
Jag gör inte det. Eller jag gjorde inte det.
Nu känns det som att jag saknar nåt.
Ja.
God morgon på er. Raring, god morgon på er.
Allt du nånsin velat veta om att vara irländsk men inte vågat fråga
-Jag kanske borde läsa denna. -Titta.
De har lyckoamuletter som din.
De där är bara fejk. Min är äkta guld.
Man kan alltid skilja på det riktiga.
Ja, jag antar det.
Gjorde du de själv, eller gör din morsa de åt dig fortfarande,
även fast du nästan är vuxen?
-Menar du mina skor? -De kallas basketskor, sir.
Ja, man köper de i affärer.
I affärer, säger ni?
Ja.
Vad händer med era fötter när vägen blir hård och stenig?
Se på detta, pojk.
Bra irländskt läder.
Mjuka som en vårdag och härdade som en hyresvärds hjärta.
Du kan inte ha dina fötter där.
Ge pojkarna en säck med potäter.
Hörru, hur gjorde du...
Vart tog han vägen?
Mina damer och herrar,
Seamus McTiernan, steppdansens helgon!
Om ni kommer från smaragdöns stränder,
eller önskar att ni gjorde det,
om blodet i era ådror är grönt som en treklöver
och ert hjärta är fullt av smicker,
då älskar steppdansens helgon er.
Om ni tror på det små personerna,
och ni vet att det finns en guldskatt vid varje regnbåges slut,
då tillhör ni steppdansens helgon.
Snacka om struntprat.
Kyle?
Kyle, vad gör du?
Jag vet inte. Jag kan inte låta bli!
Jag ber om ursäkt.
God morgon på er.
Har du gjort nåt med håret, mamma?
Jag tänkte bara försöka med en mer naturlig stil.
Sätt dig ner nu, så ska du få frukost.
-Är det bacon jag känner lukten av? -Det stämmer.
Och jag steker ett par ägg till er båda.
Bacon och ägg? Blir inte det lite mycket med kolesterol?
Det ger er lite kött på benen.
-Sätt er nu. -Låter mamma...
Låter mamma en gnutta...
Jag sa precis: "en gnutta".
Ja.
Jag har tänkt på det du sa, Kyle, om ditt arv,
och det är nåt jag måste berätta.
Kate, är du säker att detta är rätt tillfälle?
Det finns ingen anledning att dölja det, Bobby.
Det handlar om min familj, Kyle.
-Kate, varför går vi inte bara ut... -Vi är irländska.
Varför har ni inte berättat det innan?
Jag ville skydda dig, Kyle,
från hur det var när irländarna först kom till Amerika.
Från skämten till smutsjobben som ingen annan tog,
och skyltarna i butiksfönstren som sa: "Vi anställer inte irländare."
Jag ville att du skulle vara fullständigt amerikansk.
Mamma, irländare immigrerade väl för över 100 år sen?
Jag minns när jag var en ung pojke,
min mor brukade laga bacon och ägg varje morgon till frukost,
och vi åt rostat vitt bröd, med mycket smör på och sen...
Ägg och en skiva bacon.
Potatiskaka, korv, och svart-och-vitkorv.
-Vad är svart-och-vitkorv? -Blodkorv och fläskkorv.
Jag har packat grisfötter och colcannon för din lunch.
Det är väl jättekonstigt?
Först försökte hon gömma var hennes familj kom från,
och nu lagar hon med irländsk mat och hon pratar konstigt.
Okej, men varför bytte din pappa namn?
Det känns inte som att det spelar nån roll.
Jag vet ju åtminstone att jag har ett arv, eller hur?
Jag vet åtminstone att jag är...
-Titta! Lite pengar. -Varje dag!
Japp!
Det måste vara irländarnas tur.
Det var början av den mest otursamma dagen i mitt liv.
Jag har tappat bort min läxa. Den måste ha fallit ut...
Hej, du ser bra ut.
Vad händer, Kyle? Har du ätit redan?
Jag tappade bort min lunch.
Ja, och på dina byxor också. Vad äckligt.
Jag skulle köpa min lunch, men jag tappade bort mina pengar.
Vill du ha lite chips? Varumärket är Smaragdön.
Det har aldrig hänt mig, okej?
Jag kan inte minnas att jag har tappat bort nåt i hela mitt liv.
Det är bara otur. Det händer alla.
Hörru, Kyle, vill du ha min efterrätt? Jag får finnar av choklad.
Ja.
Oturen verkar ha tagit slut.
In i korgen! Sådär ja!
-Hörrni, Kyle kan nudda korgen. -Inte en chans.
Jag såg honom göra det. Kom igen.
Hörru, Kyle! Visa dem att du kan röra korgen.
Ja, kom igen, Kyle!
Visa dem hur man gör, Kyle.
Okej. Kom igen. Gör det!
Hämta en stege, du når inte ens nätet.
Okej, ställ er på rad.
Ikväll är det semifinalen i delstatens turnering.
Vinner ni ikväll, så är det historiskt.
Första gången som vår skola nånsin haft ett basketlag som
tagit sig till finalen.
Okej, lyssna. Det är ingen träning på matchdagar.
För att se till att alla är förbereda,
vill jag att alla sätter tio straffkast innan ni går hem.
Och då menar jag tio träffar. Russell, du får börja.
Kom igen.
Idag, om man får be.
Du försöker för hårt, Russ.
Ta det bara lugnt. Låt den sjunka in.
Längst bak i ledet, Kyle.
Fortsätt röra på er.
Det är tio. Ge mig fem till.
-Hur många har du kvar? -Tio.
Har du inte träffat än.
Jag har aldrig sett dig missa så här mycket.
Det är för att jag aldrig har missat så här mycket.
Vill du att jag stannar tills du är klar?
Nej, det är okej.
-Vi ses på matchen. -Okej.
Jag tror att du behöver lite mer kurva i kastet.
Jag tappade bara humöret lite.
Jag vill inte bevara en stereotyp,
men de säger att irländare är lite hetsiga.
-Hur visste du att jag var irländsk? -Russell berättade.
Vad ska du göra för arvdagen?
Jag såg lite irländsk dans under helgen. Jag kanske kan göra det.
Ska du lära dig att steppdansa innan arvdagen?
Det såg inte så svår ut.
Allt är väl lätt för dig?
Vad är det för fel på dig? Är du arg över nåt?
Jag har känt dig länge, Kyle.
Du är en trevlig kille och allt, men du hade varit en bättre person
om allt inte hade varit så lätt för dig.
Titta på basketbollen, sista matchen.
Ni blev utklassade, men ni vann för att du hade tur.
Delstatsfinalen är inte menat
att vara nåt man hamnar i av slumpen.
Bara för att du vet allt
betyder inte att du vet nåt om basketboll.
Turkast.
Det var inte tur. Det var träning. Du vet, hårt arbete?
Vad menar du med träning? Du spelar inte ens basketboll.
Det var det perfekta slutet på den värsta dagen i mitt liv.
Synd att den inte var över än.
STRIDANDE TIGRAR
Kom igen! Ta ut honom ur matchen!
Du kan göra det, pojk!
Kom igen, Kyle!
Bra jobbat, Drake!
Nej!
Jag är öppen!
Ta ut honom, tränaren!
Åh, nej!
Det var som att jag aldrig spelat förut.
Det var hemskt. Jag kunde inte ens träffa ett kast.
Och hälften av kasten så missade jag korgen helt.
Jag bara...
-Alla har svåra matcher, Kyle. -Jag har aldrig haft det.
Det viktiga är att ert lag vann. Ni kommer att gå till finalen!
Ja, tack vare Drake!
Han spelade en toppenmatch, speciellt när tränaren tagit ut mig.
Du behöver inte spela basketboll.
Eller du behöver kanske träna på dina uppkast!
Mamma, jag behöver inte kasta upp, jag spelade bara dåligt.
Är du säker att du mår bra?
Jag kanske dricker lite varm filmjölk innan jag hoppar i sängs.
Känner du lukten av nåt, farsan? Jag menar, pappa.
Det luktar som att nåt brinner.
Pojkar. Det finns inget som en torveld för
att få smaken av Irland i sin frukost.
Min far säger att om vi inte vinner, adopterar han det andra laget.
Du ser kortare ut. Jag tror att jag växer på mig lite.
Nej, jag lägger bara på mig lite vikt.
Min mamma kör på för fullt med det irländska.
Vi åt potäter igen... jag menar, potatis.
Det kanske är därför de blockerade så många av mina skott igår.
-Jag hoppade inte högt nog. -Du rörde på dig okej. Som vanligt.
Tror du att folk kommer att vara arga att jag spelade dåligt?
De kommer inte att vända sig emot dig efter en match.
Dessutom gick vi ändå till finalen.
Ja.
-Så patetisk. -Nolla.
Din nolla.
-Fint. -Snyggt misslyckande, Johnson.
Kolla när jag rör korgen!
Ni ser bra ut, tjejer.
Titta, där är Drake. Hej, Drake. Bra match.
Drake är så snygg!
Han spelade en bra match.
-Hej, Kyle. Jag vill bara... -Jag måste gå på lektion.
Förlåt.
Kan nån berätta vad en magnet är? Holly!
En järnbit som attraherar en annan järnbit.
Bra, men en magnet attraherar inte bara järn.
En dålig match, och jag känner mig som en nolla.
Kyle, eftersom att du känner för att prata,
kan du väl berätta vilka tre typer av metall som attraheras av magneter?
Järn och...
Nån annan? Russell?
-Järn, kobolt och nickel. -Väldigt bra.
Järn, kobolt och nickel.
Ta era magneter och en av metallföremålen framför er.
Om föremålet attraheras av magneten,
måste det innehålla antingen järn, kobolt eller nickel.
Jag trodde du sa att den var av äkta guld.
-Den är det. -Magneter ljuger inte.
Nej. Denna är annorlunda.
Detta är inte min turamulett.
Jag måste ringa min mamma, okej?
Jag slår vad om att det var en släktklenod eller nåt.
Det är nog varför hon ville att jag bar den.
Nej, det är förmodligen varför du hade en sån dålig match igår.
Nån måste ha stulit den.
Åh, för Guds skull!
-Kyle! Jag måste prata med dig. -Jag är lite upptagen just nu.
-Han har tappat bort sin turamulett. -Va?
Det är ett guldmynt. Den är förmodligen 100 år gammal.
-Hittade den. -Det där är vanligt mynt.
-Tycker du att han ser kortare ut? -Nej. Han la bara på sig vikt.
Det är nåt fel med denna dumma telefon.
Kyle, jag måste dra. Jag ska på en utflykt med de Unga Verkställarna,
och jag ville bara säga
att jag hoppas inget av det jag sa igår, störde din match.
-Du vet, om att du är lat. -Lat? Du sa aldrig att jag var lat!
Jag menar allt det där om att allt är så lätt för dig,
att du inte förtjänar att vinna delstatsfinalen.
Se på håret! Min pappa låter mig inte färga mitt.
Han har en grej med Dennis Rodman.
Ikväll är det delstatsfinalen.
Om du skolkar utan en anledning, kanske inte tränaren låter dig spela.
En anledning?
Först kom jag på att jag blivit rånad, nu blir mitt hår rött...
Hörru, jag brukade vara längre än dig.
Herregud! Jag krymper!
Mamma, pappa, det är nåt fel...
Det är nåt din mor och jag måste berätta, min son.
Jag är en leprechaun, Kyle.
Mamma?
Jag vet att det är svårt att tro. När jag först träffade din mor...
-Är inte du också en leprechaun? -Nej. Jag är från Cleveland.
Vi hade sagt det tidigare, Kyle,
men vi ville att du växte upp som en normal amerikansk pojke.
Men sen började jag ha en period...
-Mamma, du är 30 cm lång. -Det kunde ha varit värre, tro mig.
Det är förmodligen bara en allergisk reaktion.
Kokta potatisar, nåt sånt.
Jag tror inte att du behöver oroa dig.
Va?
Jag? Menar du att jag också är en leprechaun?
Vad skulle du annars vara?
Och du, med blodet av O'Reilly-klanen rinnandes i dina ådror.
Det betyder inte att du inte kan leva ett helt normalt liv, Kyle.
-Normalt? -Ja.
Pappa, se på mitt hår. Och jag krymper.
Du ser inte kort ut för mig.
-Hur ser det ut, farsan? -Kanske ett par centimeter.
Ett par centimeter? Du sa att det var som en allergisk reaktion eller nåt.
-Hur länge varar det? -Ja, du...
Det har faktiskt aldrig hänt.
Din mor säger att så länge O'Reilly-familjen har sin tur,
kan varje medlem passa in som en vanlig människa.
Vanlig storlek, och allt sånt.
Jag vet såklart inte riktigt hur det funkar.
Okej. Det kanske är felet med mamma.
-Vi kanske har slut på tur. -Nej. Det kan inte vara problemet.
Hur vet du det?
Ditt turmynt. Det är O'Reilly-klanens tur.
Mamma. Jag tappade bort mitt turmynt.
Du har väl inte tappat bort turmyntet, du har väl det runt halsen?
Titta. Det är inte min. Den är fejk.
Nån måste ha bytt ut den mot den riktiga.
Vilken ful tjuv!
Det är bara en bit järn med guldfärg på den.
-Säger du att nån tagit ditt mynt? -Jag tror att det var en gammal man
som vi pratade med vid Irländarnas tur,
du vet, Seamus McTiernans dansgrej?
Ja, han var säkert en ficktjuv.
Var inte den showen på nöjesplatsen?
Du vet att du inte får gå dit utan att fråga oss.
Pappa. Jag vill bara lära mig om mitt arv.
Du kan inte skylla honom, Bobby, när vi inte berättade sanningen.
Vad sa du om en gammal man? Hade han grått hår?
Jag gick fram till oss och började prata om sina skor.
Han sa att han hade gjort dem själv.
Hade han en orm på skosulan?
Ja, det hade han.
Den gamla syndaren som luras på det sättet! Med sin eget barnbarn!
-Är han min morfar? -Din morfar O'Reilly.
Och må han vara känd som en lögnare.
Jag tänker inte låta honom komma undan med det,
om jag så måste ta myntet ur hans tjuvande händer själv!
Och han är min egen farsa.
Jag visste att vi borde ha flyttat när de byggde nya chipsfabriken.
Vi hade sprungit på han förr eller senare.
-Menar du Smaragdöns chips? -Ja. Han äger hela företaget
men kan ännu inte laga havregrynsgröt utan att bränna den.
Kom nu, pojkar.
Vi ska skämma ut honom för vad han har gjort!
Raring, jag tror att jag borde köra.
Ja.
Smaragdön
Gyllene Potatischips
Kate, du borde vänta i bilen Du kan väcka uppmärksamhet.
Det var så det var när vi först kom till detta land.
Folk tittade på ned på en för att man var annorlunda.
Mamma, kommer jag att bli lika liten som du?
Du är bara hälften leprechaun, Kyle.
Det kommer att ta dagar innan du är så här liten.
Nog med tid för att göra ett par små dansskor.
Oroa dig inte, Kyle. Vi får tillbaka ditt mynt.
Han säger att han är gift med mr O'Reillys dotter.
Okej.
Tourgruppen är här.
Lugna ned dig, min son. Allting kommer att bli okej.
Om min mors farsa har rätt... Jag menar, min morfar...
Varför får jag aldrig träffa honom?
För jag är inte... För jag är inte en leprechaun,
och de tror inte på blandäktenskap. Därför flyttade vi från Cleveland.
Vi bytte till och med våra namn, så Kates familj inte skulle hitta oss.
Om du och mamma älskar varandra, varför spelar det nån roll?
Ibland kan leprechauns vara småaktiga.
Kom nu.
Okej, sir. Jag tar hand om det.
Mr O'Reilly säger att han inte har en dotter
och att ni ska gå iväg och inte störa honom igen.
Jag går inte härifrån tills jag får träffa mr O'Reilly.
Är du okej, farsan?
Okej, Kyle. Vi ger inte upp.
Jag ska bara prata lite strategi med din mor.
Titta på dem. De ser så trevliga ut.
Vår direktör och grundare, mr Reilly O'Reilly,
vill önskar er välkomna till Smaragdön.
Om ni följer mig, så börjar vi rundturen.
Var goda och håll er till gruppen. En del av maskinerna kan vara farliga.
Potatischipset uppfanns sent på 1800-talet
när en kock råkade skära några potatisar för tunna
och upptäckte att de blev krispiga när han stekte dem.
Som ni kan se, har vi kommit en lång väg sen dess.
Är det några frågor än så länge?
-Ja? -Kommer vi att få träffa mr O'Reilly?
Åh, nej! Mr O'Reilly är för upptagen för att träffa oss idag.
Var är hans kontor?
I en annan del av byggnaden.
Om ni följer mig, så ser vi först hur potatisarna rengörs.
-Vad gör du här? -Kom igen.
Du är inte del av vår grupp.
-Jag måste prata med mr O'Reilly. -Varför?
Minns du att mitt mynt är stulet?
Jag tror att han tog det.
Han är typ en miljonär. Varför skulle ha sno ditt mynt?
För han är min morfar.
Varför skulle din morfar sno ditt mynt?
Måste du veta om allt?
Han och min mamma kommer inte överens, han gjorde det nog för att reta henne.
Jag tror att vi har inkräktare.
Kom igen!
Varför är din morfar arg på din mor?
-För hon gifte sig med min far. -Varför gillar han inte din far?
-För han är inte en leprechaun. -Va?
-Vi har dem! -Kom igen!
-Hoppa in! -Kör!
Släpp!
Kyle!
Bäst att ni inte tar honom, pojkar. Jag tror att det är mitt barnbarn.
Jag trodde jag var körd!
En snäll grabb som du behöver inte vara rädd för ugnen.
Kyle!
Kyle, är du okej?
Ja. Jag hittade åtminstone min morfar.
Kyle.
Vadå?
Åh, nej! Jag förvandlas till en Vulcan!
-Sidney. -Mr O'Reilly.
Du kommer att må bättre när du vilat på mitt kontor.
Ännu bättre, gör dig ett par skor. Det är bra för själen.
När man gör sina egna skor, är man mästaren över sina egna fötter.
Jag vill inte göra ett par skor, och jag vill inte vara en leprechaun.
Det finns ingen anledning att rasa mot det man är, pojk.
Om du inte gillar grönt, varför sätter du inte på dig ditt mynt?
Eller har de inte berättat att det är så du passar in som människa?
Jag har inte mitt mynt, okej? Du har det.
Du tog mitt riktiga mynt och bytte ut det med en fejk
så att jag inte märkte det.
Jag gjorde inget sånt, pojk.
Och jag låter dig inte smutskasta mitt namn genom att säga det.
Det var nog din morsa som tog den för att vända dig emot mig.
Hon är en förrädare, till sitt eget folkslag.
Min mamma har inte myntet.
Hon förändras snabbare än mig. Hon är så här lång!
Verkligen?
Är den verkligen stulen?
Okej. Inte ett av din morsas tricks. Nej. Det kan inte vara så.
Utan vår tur, hade O'Reilly-klanen börjat...
Ser jag lite grön ut?
Och jag kan behöva rulla upp mina byxor.
Varför blir inte du kort lika fort som min mamma?
Det är inte enkelt för en gammal man att förändras.
Vad har Kyles turmynt att göra med att alla förändras till leprechauner?
Det är inte Kyles tur. Det är O'Reilly-klanens tur.
Det är allt som hållit oss samman i över 1 000 år.
Tusen år av invasioner
och förtryck, att bli påtvingade att lämna landet.
Tusen år av steniga fält och svält,
att säga hejdå för evigt medan man går ombord en båt som ska fara långt.
Nu när vi äntligen klarat det, här i Amerika
och ska ha all vår tur, tappade du bort den!
Varför var jag tvungen att bära den? Varför inte du eller mamma?
Du är den yngste medlemmen av O'Reilly-klanen
och det är alltid de unga som har all tur.
Jag kan lika väl gå och lägga mig i diket.
Det blir bara konkurs och ruin för O'Reilly-familjen
nu när vår klan har slut på tur.
Tur är inte allt. Det var inte tur som byggde den här fabriken.
Vad vet du? Jag hade kanske fortfarande varit en snabbmatskock
om det inte var för att jag hade lite tur en dag
när jag skar potäterna för tunt.
Säger du att du uppfann potatischipset?
Det var över 100 år sen.
Allt detta är mitt fel.
Allt gick utmärkt tills jag började försöka lista ut vad jag var.
Nu har jag rött hår och spetsiga öron.
Jag önskar att jag aldrig fick reda på det.
Jag önskar att jag inte hade ett arv.
Det måste finnas nåt som du kan göra.
Om ditt mynt blev stulet, kan du gå till polisen.
Ja, och säga att jag är en leprechaun, och jag tappat bort min tur? Säkert!
Måste du göra det där?
Såklart, jag måste. Jag är irländsk. Det är så jag visar förtvivlan.
Kyle!
Nej! Jag är inte irländsk. Jag är amerikan!
Jag kanske inte var den enda som blev rånad vid Irländarnas tur-grejen.
De kanske redan har fångat den som gjorde det.
Vi kan nog prata med Seamus McTiernan.
Va? Den stollen?
Den falska irländaren med sina neongröna treklöver
och sitt struntprat om hjärtan fulla med smicker?
Varför sa du inte att det var på hans show du tappade myntet?
Jag hade vetat direkt att det var han som stal vår tur.
-Jag sa inte att det var han. -Vem skulle det annars vara?
Han är en ond leprechaun. Lika väl som att jag står här.
En vadå?
Kate! Jag kan inte hitta honom. Jag vet inte var han är.
-Farsan! -Kyle!
Jag vet vem som tog mitt mynt. Det var Seamus McTiernan.
Morfar säger att han är som en ond leprechaun.
-Han säger att de stjäl och ljuger. -Åh, verkligen?
Nej, O'Reilly. Reilly O'Reilly.
Och du måste vara Bobby.
-Ja. -Tro inte på ett ord han säger, Kyle.
Det var han som tog den för att reta upp mig.
Och det hade varit vad du förtjänar, Kathleen O'Reilly,
för att du vågar att inte gifta dig med en av det små folket.
Men jag svär på min mors grav, det var inte jag som...
Morsan!
Ge honom ingen sympati, Kyle.
Han svär på sin mors grav även fast
att hon lever i Sligo, och är frisk som en nötkärna!
Du är en riktig hycklare som kallar mig för lögnare.
Sa du inte till mig när du först mötte Bobby
att han kom från Erie?
Och du visste om att min hörsel inte var så bra längre,
och jag hade aldrig gissat att du menade en sjö i Ohio.
Hörrni, det där är i det förflutna. Kan ni inte bara släppa taget om det?
-Släppa taget om det förflutna? -Ja.
Det viktiga är det som händer nu, idag.
Vi måste få tillbaka vår tur innan det är för sent.
Det kanske är för sent för att säga emot ett äktenskap
nu när er son har vuxit upp, som en man.
Jag tänker inte be om ursäkt för att jag gifte mig med Bob,
men jag ber om ursäkt för problemen som uppstod för dig.
Glömma och förlåta?
Det finns inte tid för formaliteter.
Seamus McTiernan kommer undan med vår tur.
-Kom igen. Vi åker efter tjuven. -Okej.
-Bonnie, jag måste dra. -Jag följer med.
De Unga Verkställarna då?
Gruppen handlar om att ta chanser.
Och hur ofta får man chansen att hjälpa en klan med leprechauner
att få sin tur tillbaka?
Mina föräldrar tvingade mig att gå med i de Unga Verkställarna ändå.
Jag vill egentligen spela basketboll.
Men de sa att Verkställarna skulle se bättre ut på en skolansökan.
Jag antar att vi tar min bil.
Sätt på er bilbältena. Det kommer att bli en skakig åktur.
Morfar, kommer jag att få ett sånt där skägg?
Nej, inte på många år, är jag glad att säga.
Kyle? Hörru, Kyle?
Jag var inte säker ifall att...
Se på öronen. Är de verkliga?
Har de blivit värre?
Är du okej? Vad händer?
Jag tror att vi har nog med folk i bilen redan.
Det är den där mannen. Fast med skägg.
Det är min morfar.
Kyle, det är bäst om vi inte berättar för hela världen om oss.
Kan du sluta snacka och köra bilen?
Ser du inte att vägen är öppen?
-Mrs Johnson? -Hej, Russell.
Vänta här. Jag går och tar en titt.
Var försiktig, farsan.
Bobby.
Om du hamnar i trubbel med Seamus, försök att slå vad med honom.
De onda leprechaunerna älskar hasardspel.
Tack.
Okej, vi sätter upp den.
-De kommer undan! -Låt honom inte...
Låt honom inte komma undan!
Jag såg det! Det var massor med guldmynt där inne! Kom igen!
Bäst att ni håller i er!
Håll huvudet... Vad försöker du göra?
Reilly, du kommer att döda oss!
Kan du ge mig lite corned beef och kål, Patrick?
Jag delar gärna med mig av mat med en annan leprechaun.
Må vägen möta dig, och må den vara hal.
Se upp!
Skynda! Hämta reservdäcket! De kommer undan!
Jag har inte ett reservdäck, Kyle.
-Va? -Med all tur jag alltid haft,
trodde jag aldrig att jag skulle behöva ett.
Jag blev lite hungrig av det där.
Det finns ingen mer corned beef, sir.
Snälla...
Det är bäst att du tar dig hem. Du har en viktig match imorgon.
Men, du då?
Det är tack vare dig vi tog oss till delstatsfinalen.
Jag kan inte spela när jag ser ut så här.
Jag kunde aldrig spela ändå.
Jag var bara bra för att jag hade tur.
Basketboll är inte allt, Kyle. Jag vet det.
Jag kan inte spela baseboll eller fotboll heller.
Sport är inte allt.
Jag gillade den jag var, okej?
Och det är så jag vill vara.
Vi borde ha berättat för länge sen. Förlåt, Kyle. Det var vårt misstag.
Det är okej, farsan...pappa.
-Det kunde varit värre, Kyle. -Jaså? Hur?
Hjälp mig med den här, Bobby.
Jag tror att den har fastnat.
Kom igen.
Det är hopplöst, morfar. Det är bara vår tur.
Man längtar nästan hem till Irland.
Om du bara hade haft ett reservdäck!
Eller om du inte hade gift dig med min dotter, hade inget av detta hänt.
Det har inget...
Det hjälper inte att skylla på varandra.
Jag vet att detta är eländigt, men...
Snälla säg inte att det kunde ha varit värre. Det kan bli det.
Jag skulle bara säga att alla har otur,
men man kan göra det bättre om man bara fortsätter försöka.
När irländarna kom till Amerika, så var det svårt.
Och de behövde göra jobb som ingen annan ville ha,
och de blev orättvist betalda.
De blev åtminstone betalda.
Det viktiga är att de aldrig gav upp.
De försökte tills det blev bättre och det gör dem speciella,
inte var de är nu, men kraften som tog dem dit.
-Hon är en Ung Verkställare. -Jag är en amerikan.
Det är vad vi alla är, och amerikaner ger inte upp.
Jag kanske kan gå till bensinstationen
och hämta nåt att fixa hjulet med.
Jag ska få upp taket om jag så dör på kuppen.
-Okej. -Vi kan få av däcket.
-Jag kollar i backluckan för verktyg. -Okej.
Jag följer med dig, Bobby, jag stannar inte kvar i bilen.
Det är bäst att jag också följer med. Jag måste ringa de Unga Verkställarna.
Om jag straffas för att jag lämnade utflykten, kommer min pappa ge sitt
tal om att jag inte kommer att "komma in på läkarskola".
Tack för att du hjälpte till, Bonnie. Jag menar, för att du var här.
Det får mig att tro att jag inte förlorat all min tur.
Menar du det?
Eller är det bara smicker?
Vänta, mr Johnson.
Vadå?
Tror du fortfarande att vi kan få vår tur tillbaka, morfar?
Jag tänker inte ljuga. Det krävs ett mirakel för att fånga Seamus nu.
-Det slutade åtminstone att regna. -Titta. En regnbåge.
Det kanske är en guldskatt vid regnbågens slut.
Kom igen, pojkar!
-Vart är vi på väg? -Jag vet inte?
Vart är vi på väg?
Till regnbågens slut!
Va?
Är du okej, morfar?
Man kan inte nå slutet av en regnbåge.
Jag skulle ha kunnat om jag bara var 200 år yngre.
Regnbågen är bara solljus som speglas i molnen. Det har inget slut.
Är du nån sorts vetenskapsman?
Jag skulle vilja bli det nån dag.
Okej, men jag är en leprechaun, så berätta inte för mig om regnbågar.
Titta där borta!
Kom igen!
Skål.
De måste ha stannat för att fira eller nåt.
Jag ska ge dem nåt att fira över.
Vänta här. Jag smyger in och tar vår tur tillbaka.
Jag hämtar den.
Din morsa hade aldrig förlåtit mig om jag lät dig gå in där.
Det är mitt ansvar.
Håll ögonen öppna.
Där är det.
GULDSKATTEN KASSASKÅPSFÖRETAG
Det är låst.
-Hur gjorde du det? -Det är en leprechaun-sak.
-Det är vår tur. -Det stämmer, Kyle. Vår turdag.
Detta är mitt mynt. Jag vet det. Det är som en konstig känsla.
Man vet aldrig med känslor.
Så varför tar vi inte alltihop för säkerhets skull?
Kom igen. Hjälp mig med skatten.
Va? Morfar, du kan inte ta allt. Det är inte vårt.
Va? Tycker du att den fula tjuven förtjänar det?
Och han stal de säkert från stackars leprechauner som oss.
Vi kan inte veta det.
Och om han stal dem, borde vi berätta för polisen.
Är du dum, pojk? Kalla in snutarna,
när allt detta guld bara ligger här för oss att ta?
-Du menar stjäla. -Jag menar ta tillfället i akt.
Gatorna är inte belagda med guld, Kyle.
Man måste ta det man hittar.
Om du hade kämpat som jag gjorde när jag först kom till detta land...
Vi kom inte till Amerika för att stjäla.
Vi kom för att jobba hårt, bli framgångsrika och göra nåt av oss.
Är det "vi", nu?
Det är definitivt värt en guldskatt
att höra dig räkna in dig själv med det små folket.
Även en sån stor skatt som denna.
Spring, Kyle!
Spring iväg!
O'Reilly!
Morfar?
Jag har tag om hans skägg, pojk!
Och ingen leprechaun kommer undan det.
Kyle!
Och du kommer inte iväg heller.
Ge mig turmyntet nu, så kanske jag låter gamla mannen gå.
-Lita inte på honom Kyle. Han är ond. -Tyst!
Onda leprechaun... Jag slår vad med dig.
Jaså? Vad slår vi vad om?
Jag slår vad om att jag kan slå dig.
Slå mig i vadå? TV-spel, eller?
-TV-frågor? -Sport.
Om jag vinner över dig på sport,
låter du min morfar gå och jag får behålla mitt turmynt.
Men om du inte vinner, så är myntet mitt.
Och ni måste sluta att jaga efter mig.
-Okej. -Då är det avgjort.
Var är det som händer, Kyle?
Var är vi, och vad har vi på oss?
Det är hurling, Kyle!
Morfar?
-Se upp för sliotaren! -Vadå för nåt?
Sliotaren!
Vad gör vi här?
Sport.
Oj!
Jag slog vad med Seamus att jag kunde slå honom i sport.
Sport är saker som fotboll, baseboll, basketboll.
Du må haft tur i hurling, men du slår mig inte på
att kasta vagnhjul.
Vad är det här ens för sporter?
Vet du inget om ditt eget arv?
Det är Tailteannspelen som spelades i Irland i 3 000 år.
De spelen.
Vad gör jag nu?
Sparka!
Ja.
Vet du varför jag vill ha myntet?
-Har det med girighet att göra? -Det är makt.
Makt är vad jag är ute efter.
Att ta turen från varje leprechaun i Amerika.
Det är jag som kommer ha makt över er alla.
Kyle är på brottningslaget i skolan.
Det är bara mellanstadiet.
Vi hade en kung i Irland,
och det är en kung jag ska bli, kungen av leprechauner.
Jaså? I Amerika tror vi inte på kungar. Vi tror på baseboll.
Ja!
Utan er tur, kommer ni inte kunna förneka det ni är.
Ni kommer att se hur välkomna ni är i Amerika
när ni är det lilla folket igen och annorlunda från alla andra.
Sen är det tillbaks till Irland fosterlandet och hur det var förr!
Detta är sista sporten. Om Kyle inte vinner denna, är det över.
-Men dans är ingen sport. -Det är det i Irland.
Jag är steppdansens helgon!
Vad för sorts steppdans är det där?
Det är min steppdans.
Jag tar myntet nu, pojk.
-Vad pratar du om? Det blev oavgjort. -Vi sa att om du inte vinner
så var myntet mitt.
Om det blev oavgjort så vann du inte, så ge hit myntet.
-Vilken fuskare! -Han är djävulsk med sina ord.
Han skulle få en lögnare att tala sanning.
Ge mig myntet, annars måste jag bli hårdhänt.
Min morfar då? Du sa att du skulle låta honom gå.
Jag sa att jag kanske låter honom gå. Eller så blir han min slav för evigt!
-Jag kan slå dig utan min tur. -Va?
Jag slår vad om att jag kan slå dig på basketboll utan mitt turmynt.
Du har inget kvar att slå vad om, pojk.
Om jag förlorar, blir jag din slav.
Nej! Gör det inte, Kyle!
Och om du vinner, så får du din tur tillbaka, stämmer det?
Ja.
Du tänker väl inte lita på honom igen, Kyle?
Inget sånt nu. Vi är alla goda Irländare här.
Irländare.
Okej, så om jag vinner får jag mitt mynt tillbaka,
och du får leva i mina förfäders land för evigt
och aldrig lämna Irland igen.
Avgjort.
Heja laget!
Var var ni?
I Irland.
-Vi är här nu, okej? -Okej.
Du går ut och tar uppkastet, Kyle.
Vi tar ledningen och håller den. Vi går inte in i dubbel förlängning!
Ja!
-Ett, två, tre! -Heja, Eagles!
Detta är lite konstigt. Hur hamnade vi här?
Du kanske borde fråga honom.
Känner du igen denna, pojk?
-Det är din tur jag har på mig. -Är inte han lite för gammal?
Nu spelar vi bara.
-Titta, där är din morfar. -Kyle!
Nej!
Byt, snabbt! Ta er fram och blockera era män!
Ja! Hej, gamle man!
Spring iväg, Kyle, innan det är för sent.
-Kasta in den, Kyle, kom igen! -Jag tänker inte ge upp nu.
Jag kan slå Seamus om jag försöker hårt nog!
Kyle, kasta in den!
Du kan inte göra det utan din tur. Du kommer att förlora, Kyle!
Du kommer att vara en slav för evigt!
Kom igen!
Ja!
Byt, snabbt!
Kom igen!
Vi tar oss tillbaka i det här nu.
Vi är nära.
Jag är fri!
Russell!
Mr O'Reilly?
Ta detta turmynt och fråga inte var det kom från.
-Toppen. Jag ger det till Kyle. -Nej! Det funkar inte på Kyle.
Det är ett speciellt mynt bara för dig.
Okej, tack!
En pojke som tror på leprechauner tror på vad som helst!
Kom igen, Russell!
Nu tar vi det här!
Jag är öppen!
Ja, Russ!
-Snyggt jobbat! -Det är inte bara jag.
Din morfar gav mig detta turmynt.
-Ursäkta mig. -Där är Kyle!
Seamus!
Det är okej. Bra foul.
När vi får studsen, ger vi den tillbaka till dig. Nu kör vi.
Titta! Där är farsan!
Varför gav du Russel det där myntet?
Jag tänkte att det kunde hjälpa.
-Som ni har spelat. -Men det är väl fejk?
Visst är det så, men jag hade inte sagt det till honom.
Det är självförtroende han behöver, inte ett turmynt.
Han har all tur han behöver här inne.
Ja. Turen är inom honom.
Och min är inom mig. Irländarnas tur.
Kom igen, Kyle! In i matchen!
-Kom igen! -Visa vad du går för!
Ge upp, pojk, du är en leprechaun. En leprechaun är inget utan sin tur!
Alla är nåt!
Ja!
-Det var inte tur! -Ja!
Ja! Okej!
Ja!
Jag rörde korgen!
Hörru!
Ja!
En till så har ni det!
Ge mig bollen!
Passa!
Jag är steppdansens helgon. Kungen av leprechaunerna.
Du kommer aldrig att vinna!
Det är min son!
Nej!
Är du okej, Seamus? Ställ dig upp.
Är du okej, pojk?
Du förlorade mot pojken, Seamus. Han slog dig helt rättvist.
Nu är det dags att ge tillbaka vår tur.
Förlorade, säger ni? Förlorade vadå?
Denna? Jag har fortfarande en guldskatt på bussen.
Och tio gånger så mycket undangömt i en grotta vid Carraig.
Minns du resten av vår vadslagning?
Jag gör det! Hela grejen.
Du skickar hem mig, för att leva för evigt i Irland.
Jag kommer ännu att bli leprechaunernas kung.
Och då gör jag upp med dig, och O'Reilly-klanen!
-Jag sa till Erie. -Kan du inte lära dig att säga det?
Dina förfäders land är inte "Erie". Det är Irland.
Min far är från Cleveland.
Ohio!
För att leva för evigt vid Eriesjön.
Jag hoppas att han kan simma bättre än han spelar basketboll.
Tur har inget med det att göra.
Jag är stolt över dig, min son.
Bonnie, var har du varit?
Berättade inte din dotter
att hon har intervjuat för vårt stipendieprogram hela dagen?
-Stipendium? -Från Smaragdöns potatischips.
Bonnie är på toppen av vår lista för ett fullt collegestipendium.
Efter hon är klar med gymnasiet, såklart.
Bonnie, du borde ha berättat det.
Förutom att det är en sak som kanske håller henne från att få det.
Vi vill att våra studenter är väl avrundade.
Spelar hon ingen sport av nåt slag?
Sport? Jo då!
Hon ska spela basketboll nästa år. Visst stämmer det, Bonnie?
Som du vill, pappa.
Du har en riktig turtjej, mr Lopez.
Men är vi inte alla tursamma som lever i ett sånt bra land
där allt är möjligt?
Ja!
Jag är riktigt stolt över min mammas familj och mitt irländska arv,
men amerikaner kommer från överallt, inte bara en plats, även jag.
Översatt av: Kevin Köngäs