ЦАРСТВОТО НА ОГЪНЯ
О, могъщи Куин. Как си?
Поемаш нощната смяна, а?
Все някой трябва да върви с метлата след вас.
Качвай се, Куин.
Няма ли да запалиш една? - Намалявам ги.
Да нямаш новини от училището?
Слизай.
Браво на вас. Приятен уикенд. - Карън, новобранецът пристига.
Канцеларията е горе. - Здрасти, мамо.
Да не си пушил? - Пуша само като си пийвам.
Какво има? - Нищо.
Кажи де.
Искаш да ми покажеш нещо ли?
Вече знаеш какъв е отговорът им.
Необходими са 3000 лири на година. Ние нямаме толкова пари.
Защо не попитаме татко?
Извинявай. - Карън?
Имаме проблем. Джеси твърди, че се е натъкнал на някаква бездна.
Тая кучка си няма представа от нищо.
Какво те води в задника на света?
Ти преминаваш през него, какъв си тогава?
Защо не надзърнеш?
Жестоко.
Там вътре има нещо. - Дявол те взел, Джес.
Не е безопасно. - Я да видим тая твоя бездна.
Ще изплакнем очите ти. - Да си вървим.
Първо трябва да ги промием. Отвори си очите.
Я ми го дай.
Влизай!
Вътре имаше нещо, мамо.
Ела.
По-бързо!
Мамо!
Мамо?
Години наред го пазя. Вие щце рещшите как да постъпите.
Не искам да изпитвате страх.
Искам единствено да разберете.
Знанието е единственото ни оръжие. Невежеството нявга ни унищцожи.
Аз видях първия. но скоро светът видя милиони.
Никой не знаещше как се размножаваха тъй бързо.
опожаряваха всичко по пътя си. движени от една цел -
да се нахранят.
Невероятно бещше. че същцествуват. Древните са ги описали в митовете.
но природата сътвори нещцо ощце по-безмилостно.
Вече бяхме открили истинската им същцност.
Биологичен вид. който е изпепелил динозаврите.
Предизвикал е Ледниковия период.
После те унищцожили живота на Земята.
настанал глад. потънали в дълбок сън...
В очакване на нов живот на Земята. за да повторят същция цикъл.
Ние отвръщцахме на огъня им.
но ако един от тях бещше убит. стотици заемаха мястото му.
Те изглеждаха напълно неуязвими.
Земните лидери използваха целия си възможен арсенал.
но в крайна сметка се оказа. че само сме им помагали.
Една част от нас избягаха от градовете.
Трябва да разберете миналото ни.
за да определите какво щце бъде бъдещцето ни.
В момента те гладуват. И са по-опасни от всякога.
Но ние трябва да продължим. за да ги надживеем.
Само един биологичен вид щце оцелее.
Куин, ела да погледнеш.
Идва право от водната кула.
Отвъртам крана и 2000 литра на минута се изливат.
Другите подробности не са важни.
Ще издържи ли на 1200 градуса по Целзий?
Не забравяй, че някога правих леярски пещи. Познавам огъня.
Разбира се, извинявай. Браво на теб.
Еди е превъртял.
Джаред! Продължавайте. Никакво размотаване.
Нали чу? Никакво размотаване!
Нортъмбърланд, Англия, 2020 г.
Размножават се като скакалци,
оръжията ни са безполезни, а огънят им опустошава всичко.
Какво става, Куин?
Какво правиш, Еди? - Отиваме на жътва.
Реколтата не е готова. Вече го обсъдихме.
Ако го направиш, няма да имаме семена за следващия сезон.
Няма да има следващ сезон. Преди това ще умрем от глад.
Всички взехме това решение. Включително и ти.
Трябва да ги надживеем. - Надеждата няма да нахрани децата.
В Единбург няма оцелели,
а от 2 години нямаме вести от Пембри, нито от Норич.
Съвсем сами сме. - Затова трябва да се държим.
Може би наистина сме последните. - 8 години те слушам и за какво?
Погребах жена си и две деца. Няма да изгубя и другите две.
Не и при наличието на храна. - Никъде няма да ходиш.
Дай ми ключовете. - Вземи си ги, ако можеш.
Ние сме една общност, а не твои затворници.
Спори си, колкото искаш, все едно.
Но ако излезеш зад тези порти, застрашаваш цялата ни общност
и връщане назад няма.
Приемам. - Но ще останат у мен.
Куин?
Знаеш, че съм най-добрият ти приятел,
но понякога дори аз не те харесвам.
Извинявай де.
"Ела с мен", казва Черния рицар,
"и ще сложим край на този конфликт".
"Никога!"
"Никога няма да дойда с теб. Ти уби баща ми."
Очите на Черния рицар проблясват през лъскавата му черна маска.
Той произнася думи, които жигосват сърцето на нашия герой.
"Аз съм твоят баща."
Ти ли го измисли, г-н Куин? - Разбира се.
И така, време е за сън.
Утре ще продължим. Не забравяйте молитвите.
"Челюсти". - Утре...
"Крал Лъв". - Утре. Не забравяйте молитвите.
Готови ли сте? Какво правим, щом се събудим?
С двете очи се взираме в небето.
А докато спим?
С едно око следим небето.
А ако ги видим? - Копаем дълбоко в земята,
намираме си подслон, без да поглеждаме назад.
Браво, деца! По леглата.
По леглата! - Лека нощ!
Майкъл, Куин заспа. Ключовете са у мен.
Да вървим.
А ти си мълчи.
Здравей, Киам.
Уилям казва, че това е дъхът на някой дракон.
Не го слушай, това си е вятърът.
Хайде, ела.
Боже господи...
Ейджей, тревога!
Пребройте се. Един по един. Първи, втори.
Придвижвайте се в колона.
Майкъл, давай.
Преброи ли ги? - Да, всички са преброени.
В градината са.
Дракони! - Викни Еди!
Рейчъл! - Тук съм.
Девън!
Татко! - Къде е Майкъл?
Майкъл!
Добре ли си?
Къде е Мат? - Мъртъв е.
Да бягаме!
Тичайте. По-бързо!
Не спирайте!
Татко!
Какво ще правим? Обградени сме.
Насам! - Бързо!
Качвайте се в камиона!
Добре ли сте?
Девън!
Давай, Крийди!
Дай назад! - Това правя.
Куин, спри! - Не можеш да му помогнеш.
Остави ме тук! - Нищо не можеш да направиш.
Драконът не иска нас, той се храни с пепел.
Двуседмичното уиски на Крийди. Отлежало в стоманен варел.
Гълтай го на екс, за да изгори стомаха, а не гърлото ти.
Пий и плачи.
Горкият негодник! - Еди ли?
Не е редно баща да погребва децата си.
Ако ни беше послушал, нямаше да... - Може би той имаше право.
Когато нямаш деца, лесно погребваш другите.
А ако няма да има следващ сезон? - Половината ни реколта загина.
Един Господ знае как ще преживеем зимата.
Някога прибирахме около 90 кг. Отдавна не се е случвало.
Не и в последните няколко години. А и те също са гладни.
Няма да загубиш надежда, нали?
Не.
Но ако се държим, ще оцелеем.
Дали това е краят?
Националната сигурност е в опасност.
Единственият възможен изход е употребата на ядрено оръжие.
Столицата на Европа е в руини
Катедралата във Флоренция е срината до основи
Париж в пламъци
Единственият оцелял е 12-годищшно момче.
Барлоу, засякох гласове. - Какво пушиш, Ейджей?
Без майтап, убеди се сам. - Как по-точно?
Птицата ти не мърда. - Нали имаш телескоп, лигльо.
Боже мой!
Крийди!
Изчезвам.
Това не е учебна тревога.
Живо!
Дайте пушките на Крийди и Гарет.
Дотук добре.
Вземи още патрони.
Побързай. Нямаме цял ден.
Мародери! От години не се бяха вясвали.
Погледнете го от хубавата страна. Поне не сме сами.
Има същества, които са по-кофти и от драконите.
Американците.
Ама че клоака!
Кой командва тук?
Това си ти.
Знаете как да действате при опасност.
Аз нямам представа. - Нито аз.
Големичък е този танк.
Ти ли отговаряш за това място? - Кой си ти?
Ван Зан, военен взвод от Кентъки. - Да не си се загубил?
Възстановихме самолет С5А на Националната гвардия.
Прелетяхме 13000 км само с два двигателя,
опитахме да се приземим близо до Манчестър.
Загубих 122 души и гориво.
Трябва ни подслон и място за поправка.
До 18,00 утре ще сме се изнесли. - Ама че измислици.
От 20 години самолет не е прекосявал небето.
То е тяхна територия.
Моя територия е. Твоя - също. Те са временни обитатели.
Обърни се, Ван Зан.
Не ставай глупав.
Може да стане лесно...
или още по-лесно.
Пробвай.
Виждал ли си такова нещо? Малцина го притежават.
Беше на първия от тях, когото убих.
Другата история беше по-достоверна. Сега пък стана убиец на дракони?
Дори не е оригинално.
На юг от Кофивил, Канзас имаше една пшенична нива.
Беше късният ноември, месецът на мъглите.
Бяхме далеч от укритията, слънцето залязваше.
Нямаше къде да се скрием.
Два пъти ни нападна, и двата пъти не успя.
Тогава получих прозрение.
Те имат завидно зрение... денем.
Нощем... още по-добро.
Но на непостоянна светлина трудно фокусират.
Това е магическият час.
Кофивил е прочут с това, че гражданите му се сговорили
и убили небезизвестните бандити от фамилията Долтън.
Възможно е вие да сте тези Долтън. - Не.
Ние сме гражданите на Кофивил.
Ако се опълчиш срещу нас, ще те убия.
Как ти беше името? - Куин.
Дано разполагаш със солидно обяснение,
но така и не те разбирам.
Той е убил дракон. - Какво?
Убил е дракон. - О, чудесно.
А ти трябва да си крал Артур. Господ сили да ми дава!
Ако му вярваш, което значи, че си малоумен,
ние си оставаме лесна плячка. - Ти не чу думите му.
Виж го само. Прилича на озверял моряк.
Нали помниш предишните морячета.
Видяха сметката на един-два дракона, но опустошиха земята ни.
Ти не видя погледа му!
Прекосихме 50 км в двете посоки, нищо не открихме.
Сигурно е било отражението на Луната.
Куин, това е Александра Дженсен, Кавалерия на САЩ.
Аз съм Крийди.
Дентън ван Зан.
Кои са тези хора? - Архангелите.
След скок от парашута им остава 17 секунди живот.
Да пробват с парашути. - Няма полза. Те използват мрежи.
Гладиаторите са хващали хора така.
Те хващат дракони.
Значи скачате от хеликоптера и хващате дракони с мрежа?
Вижда ми се възможно, няма спор.
Три вахти, всяка по 8 часа. Децата остават в укритието.
Снайперистите ще са разположени около крепостните стени.
Забрави ли кой ги пусна? - Не значи, че им имам доверие.
Ами това беше, момчета.
Току-що направих кафе, ако това търсиш.
Всъщност търся камък за точене.
Ей сегичка.
Това синът ти ли е? - Не.
Прибрах го от улицата.
Всички деца ли са оттам?
Открих го в едно селце. Беше 3-годишен.
Опитваше се да събуди майка си, но тя бе мъртва от няколко дни.
Крийди, Барлоу и аз се бяхме запътили насам,
без надежди да оцелеем.
Взех и него.
Какво ми оставаше? - Да го оставиш.
Друг нямаше да се поколебае.
В онези години всеки се бореше единствено за своя живот.
Аз не съм такъв.
За което съжалявам, разбира се.
Какво правите тук?
Какво искате?
Ако искаш да разбереш, попитай Ван Зан.
Пратете хора на покрива. Патрулирайте на южната стена.
Гуш, засече ли ги? - Няма шанс, Девън.
Алекс, радарите са извън строя. Поеми източната страна и докладвай.
Купонът започва! Един дракон е дошъл да го претрепем.
Включи триангулатора.
Тито, Мейд, Пискатела, казвайте се на моторите.
Дави, излитай.
Алекс, какво виждаш?
Няма следа от него. Видимост на 5 км от повърхността.
Не се изкачвай преди да поставим вертикалните оси.
Прието. Безопасността на първо място.
Каква точно безопасност те вълнува?
Не за теб се притеснявам, а за хеликоптера.
Жестоко.
Първа вертикална ос - на позиция.
Втора вертикална ос - на позиция.
Щом радарът се активира, вдигнете се на 2 километра.
Гидиън, доведете ми този звяр.
Прието, Ван Зан!
Алварес, ти си примамката. Джеферсън, ти и аз сме стрелците.
Ще отворим парашутите, след като ти повалиш дракона.
Засичам някакво хвъркато на километър пред теб. Бягай!
Ще му избягам в облаците.
Пискатела, чуваш ли ме?
По дяволите. Пискатела. трябва ни и третата ос.
Пискатела. ти отговарящш за третата ос.
Всеки момент щце съм готов.
Пискатела, обади се.
Ейджей? Засече ли ги?
Ван Зан използва 3-измерно устройство.
Не успяха да задействат третата ос, Алекс лети на сляпо.
Ван Зан, какво става? Набрала съм височина.
Дай ми време. Имаме проблем с третата ос.
Пискатела, трябва ни и третата ос.
Браво, Пискатела. - Третата ос - на позиция.
Имаме образ.
Радарът действа.
Мамка му! Дръж се!
Алварес!
Точно зад него е!
По дяволите!
Слушам те, Алекс. - Архангелите литнаха.
Алекс, дай ми местонахождението му.
Целта е на 500 м.
Алварес, виждаш ли го? - Не.
Точно над мен е! Стреляй! - Нищо не виждам.
Мрежата изстреляна!
Добър изстрел. - Джеферсън, изтегли се.
Алварес, виждаш ли го?
Не, може би е повален.
Разбрано.
Двете мрежи минаха покрай мен.
Алварес, потвърждаваш ли, че драконът е повален?
Точно зад мен е.
Джеферсън, изгубих контакт с Алварес.
Дръж си очите на четири.
Джеферсън, пази се!
Гидиън се приземи.
Пискатела, обади се! - Ван Зан!
Кой си ти? - Куин.
Къде е Пискатела? - Мъртъв е.
След 30 секунди драконът ще е при теб. Доведи го при мен.
Ти си примамката. Заедно със 700 кг конско месо.
Давай на север към каменоломната.
Доведи го при мен, Куин.
Идвам.
Образувайте кордон от юг на югозапад.
На километър от вас е. Скорост на вятъра - 16 км/ч.
Голям боец си, приятел.
Страшен си, Куин.
Да поздравим нашия герой.
Блазе й на тази страна, която има герои.
Горко на тази страна, която има нужда от герои.
Какво толкова празнувате?
Един убит дракон, трима от нашите са мъртви.
С тази скорост може и да постигнем нещо след 320 години.
Това ли искате?
Голямо успокоение, няма що.
Тези зверове се хранят с пепел. Животът им се подхранва със смърт.
Средно положение няма.
Нито за тях... Нито за нас.
А още по-малко за хората ми, които днес се простиха с живота си.
Нека не ви преча.
Продължавайте с празненството.
Мен лично ме отвращавате.
Погребете жертвите при изгрев слънце.
Какво търсиш тук?
На тази земя съм погребал стотици.
Това е моят дом. Тук аз задавам въпросите.
Ти какво търсиш тук?
Аз водя, ти ще ме следваш.
Вземи ги.
Погребаха ги с почести.
Тя събира опознавателните знаци на мъртвите. Тя е живата ни памет.
Когато всичко приключи, ще изгради стена с тях.
Доста дълга ще е тази стена.
Припасите ми свършват, хората ми намаляват.
Алекс, кажи му. - Видя ли дракона, който повалихме?
Беше женски дракон. Открихме 8 яйца, може да са повече.
Убили сме над 200 досега, и всички са само женски.
Виждали ли сте мъжки дракон? - Не знам.
Борим се за живота си, не им гледам гениталиите.
Цели две години Алекс проучваше как точно произвеждат огън.
Двете жлези в устната им кухина отделят химикали.
Именно. В комбинация образуват напалм.
Нашият химик, вече мъртъв, предположи тази хипотеза.
Според нас те са като рибите, женската снася яйца.
Мъжкият минава и опложда хиляди.
Разбираш ли? Един мъжки.
Затова и не виждаме другите, защото е само един.
Проследихме произхода им. Затова сме тук.
Ако убием мъжкия, ще изтребим целия им вид.
Затова отиваме към Лондон. - Успех!
Лондон е натам. - Имам нужда от войници.
Трябват ми мъже!
Хората от Пембри заминаха за Лондон. 90 души умряха.
Драконът проследи откъде са дошли, такова опустошение не си виждал.
Значи ще минем покрай труповете им. - Не и с моите хора.
Целият замък е пълен с хора, искам да ги опазя живи.
Оставяш ги да умрат от бавна смърт. - Вече казах "не".
Пуснах ви, защото видях нещо в очите ти. Било е лудост.
Искам да напуснете, преди да сте сторили още злини.
Погледни през прозореца.
Райската градена не е в пламъци, тя е опожарена.
Защо не искаш да дойдеш с нас?
Какво се е случило там?
Майка ми работеше в един железопътен тунел.
Тя бе строителен инженер и умря там.
Видял си го, нали?
Куин!
Тревога!
Никаква магия няма у тях.
Те са съставени от органи, мозък, сърце, черен дроб.
Ако отнемем един от тях, звярът умира.
Само толкова ли сте? Само четирима?
Пади...
Еди, какво правиш? Имаш деца все пак.
Точно затова съм тук. Заради тях.
Набирането на доброволци приключи. Време е за наборната комисия.
Тито, Мийд, изберете шестимата най-силни от тях.
Останалите сами да изкопаят гробовете си и да умрат в тях.
Казах "не"! - Куин, недей.
Не заставай на пътя ми.
Спрете ги!
Ще те убия! - Не на мен тия.
Ще те убия! - Ето такава ярост ни трябва.
Те ще го доведат тук.
Към Лондон!
Щеше да те убие. Той няма чувства. Иначе не би постигнал всичко това.
Ето, вземи!
Йод. Боли много, но предотвратява инфекции.
Успех, Куин!
Толкова бързаш, че дори няма да се сбогуваш.
Не си ми баща. Не можеш да ме спреш.
Мога да стана архангел. Гидиън каза, че ще ме обучи.
Животът им там горе е 17 секунди.
Не и за добрите. Гидиън е изкарал 8 години. Поне ги убиват.
Няколко години, само за това те моля.
После ще си достатъчно зрял, за да станеш водач.
Ти си най-добрият. - За мен това е загуба на време.
Прав си. Не съм ти баща.
Не мога да те принудя да останеш. Щом имаш смелостта да говориш така,
значи ще имаш смелостта да идеш с тях.
Сбогом, Джаред.
Пази се!
Мъртвият дракон вони ужасно. Ще изгорим ли останките?
С удоволствие. Ненавиждат вонята на мъртвите им събратя.
Това е единственото, което ги плаши.
Ще си спечелим няколко дни.
Съжалявам, Куин.
Аз също.
Бях решил, че съм се отървал от теб.
66 км до ЛОНДОН
Ван Зан, какво ще предприемем?
Няма ли път? - Не и на километри.
Чак до реката. - Намери ми заобиколен път.
Прието.
Това Пембри ли е?
Така изглежда. Искаш да се върнем ли?
Ядрената бомба е минала. - Разрушенията не са от бомбата.
Ще включим ли триангулатора?
Няма да имаме време.
Заредете 50-калибровите картечници и заемете позиция.
Чухте заповедта. По-живо!
Той си играе с нас. - Не си играе.
Устройва ни клопка.
По-кротко.
Спокойно, малката.
Ван Зан, имаме ли връзка?
Имаме ли връзка?
Ако ме чуващш. връщцам се.
Чува ли ме някой?
Ван Зан!
Дентън! Какво стана?
Той беше!
Къде са воините ни?
Някой е оцелял.
Да изчезваме!
Бързо към окопите. Има ли някой горе?
Джаред!
Крийди!
Всички ли спасихме?
Крийди, помощ! - Ще го прибера. Слезте в окопите.
Той няма да се спре, докато не убие всички ни.
Не иска да се помръдне. - Хайде, Кейти.
Качи се на гърба ми, Киам!
Пусни се!
Вземи Киам.
Влезте навътре.
Всички деца са тук. Увийте се в одеялата.
Къде са другите? - Не отивай там.
65 човека са там, отивам. - Само да си посмял!
Прекалено опасно е. Аз ще ида.
Какво правим, щом се събудим?
С две очи се взираме в небето.
А докато...
А докато спим?
С едно око следим небето.
Какво правим, ако го видим?
Копаем дълбоко в земята,
намираме си подслон, без да поглеждаме назад.
Джаред?
Живи сме! Тук сме!
Бутай.
Отдръпнете се!
Ти беше прав.
Спасих каквото можах от оръжията ти.
Имаме една пушка, два автомата, два арбалета и оръдия с експлозиви.
Ти, аз и Алекс тръгваме по течението на реката.
Ще следваме бента.
Темза ще ни отведе до Лондон. Знам къде е скривалището му.
Ще използваме магическия час. Казваш, че тогава са уязвими.
Да видим дали е така. - Време е да си идеш у дома.
Джаред? - Да, Куин.
Пази ги.
Този град е напълно опустошен.
Не може да не са ни усетили.
Защо не ни атакуват? - Не сме ние мишената.
Каквото и да е, ще влезем в града. - Те са стотици, ние - трима.
Те познават града отгоре-надолу, аз го познавам отдолу-нагоре.
Можем да се спуснем в тунелите, така ще стигнем до леговището му.
Господи...
Видя ли ни?
Сигурно умират от глад. Започват да се самоизяждат.
Загубени сме.
Виж го откъм хубавата страна. Сега ние сме трима, а той - един.
Готова ли си? - Да.
Куин, ти водиш, ние ще те следваме.
Има подземен тунел до някогашния строеж.
Слизайте.
Чисто е.
Тунелите се събират в тази шахта. Отгоре има площад.
Сградите ще ни прикрият. - Да вземем стрелите за арбалетите.
Куин, това са силно експлозивни глави,
изстрелваш ги с арбалета.
Той знае, че сме тук.
Каква е височината на шахтата? - 45 метра.
Трябва да го накараме да слезе тук. Аз ще се погрижа за това.
Само една такава стрела, и е мъртъв.
Само когато бълва огън, оставя гръдния си кош незащитен.
Тези стрели летят само на 15 м.
Когато ги изстрелвате, трябва да сте пред него.
Ако се забавите, всички умираме.
Той играе на криеница. - По-скоро сме като котка и мишка.
Куин!
Дай воля на гнева си!
Започва да опожарява всичко. Нищо не виждам. Какво е това?
Това е близкият площад, диаметърът му е 100 метра.
Каква е идеята ти?
Още не знам.
Боиш ли се?
Не.
Твоя беше идеята да дойдем в Лондон.
Смятах, че ще го гледам отгоре.
А аз мислих, че още 200 воини ще са до мен.
Животът все ни поднася изненади.
Вижте този вагон. Гледката оттам ще е за предпочитане.
Да оставим всичко освен оръжието.
Разполагаме с интервал от 10-12 секунди,
в който той е незащитен.
Ще се разделим, така шансовете ни се увеличават.
Куин, поеми западната стена.
Не зареждай арбалета, преди да стигнеш там.
А ти? - Аз поемам северната стена.
Алекс, оставаш тук.
Ние ще го разсеем, едва ли този негодник може да брои.
Когато ти кажа да бягаш, ще бягаш колкото сили имаш.
Ама това е вода! - Пази я, ще ти потрябва.
Висока цена платихме.
Сега е моментът да променим нещата.
Това и ще направим.
Това е първият интервал. Куин?
Бягай!
Стрелите!
Алекс! След 8 секунди, ще е следващият интервал.
Когато ти кажа, ще тичаш към основата на комина!
Готова ли си?
Сега! Бягай!
Бягай по-бързо от вятъра, скъпа!
Ела де, момчето ми.
Така те искам.
Куин!
Спри!
Нищо ми няма.
Какво да правим? - Да потърсим експлозивите.
Ти заобиколи сградата. Аз ще го забавя.
Не помръдва. Причаква ни.
Куин, ето къде е стрелата.
До гумата.
Той бе убеден, че можеш да го убиеш.
Така и направи.
Да вървим.
Получихме сигнал!
Имаме сигнал.
Какъв е проблемът? - Говорят на френски.
Не ме поглеждай, хич ме няма. - Искат да говорят с шефа.
Това си ти. Нека не спират да говорят.
И гледай да ни уредиш бутилка хубаво вино. Върви.
Добре се справихте!
Дали ще се появи друг? - Знам ли.
От три месеца не сме виждали дракон.
Ако опустошат нещо, ще го построим наново.
А най-добре да ги убия до един.
Смятах, че оптимизмът е против природата ти.
И за мен е нещо ново.
Да живее еволюцията.
Тайминг king1024
king1024@mail.bg