Bun venit la castelul Contelui Krelski!
Elibereaz-o, monstrule!
Prostule! Nu te poate auzi.
Scumpa ta Maria e în puterea mea acum.
Maria, draga mea, vino la mine!
Iubirea ta învinge transa unui vampir.
Vino la mine!
Vino, Maria!
Iubire adevărată.
Ce desuet!
- Ai uitat ceva, Krelski. - Nu, Victor.
Tu ai uitat.
Ascultă! Ascultă în noapte
și vei auzi un cântec care-ți va îngheța sufletul.
Fugi, Maria! Fugi!
Alo? Bună, Peter! Speram să suni.
O poți face în altă parte? Mersi.
FĂRĂ SONOR
Haide! E Răzbunarea lui Krelski!
Ba nu. E răzbunarea lui Chelsea Hansen.
Deci, ce faci?
Nu, doar prostul de frate-meu, care se uită la un film cu vampiri.
Crezi că un biet muritor…
se poate pune cu mine?
Cu Contele Krelski?
- Iubirea nemuritoare… - De ce să urc eu?
Să urce Adam!
- Pregătiți-vă să pieriți! - Pregătiți-vă să pieriți!
Tu pregătește-te.
Bună, copii! Scuze că am întârziat.
- Adam! - Mamă!
Haide! Începea partea cea mai bună!
- Mersi. - Cu plăcere.
- E Peter? - Aproape sigur!
Poți să-i spui că-l suni înapoi după ce termini temele?
Trebuie să închid. A venit mama.
Nu!
Sper că nu te uiți la film!
Adam m-a lăsat.
- Știi că lui Taylor i-e frică de monștri! - Ba nu.
Îmi place să stau acolo.
Nu vreau să ai coșmaruri.
Uite ce cred eu: Răzbunarea Contelui Krelski
e un mod ca Taylor să depășească frica.
Ăla e un film de văzut cu acordul părinților.
Adică acordul meu. Ca părinte.
În fine…
Mă ajuți să facem cina?
- Da. - Bine.
Voi doi, la teme, sus, acum!
- Mamele... - Mamele...
Copiii…
Vampirii…
DRACULA VAMPIRUL CE TRĂIEȘTE CU SÂNGE DE OM!
VÂNĂTORUL DE VAMPIRI
VÂNĂTORUL DE LUNATICI SAU VAMPIRI
Mișto!
MALACHI VAN HELSING VÂNĂTOR DE VAMPIRI
Intră!
- Ai un minut? - Da. Îmi făceam temele doar.
- Am noutăți. - Ce e?
Scumpule, când oamenii divorțează…
Aia e invitația la nuntă a tatei?
Știai?
Da. Mi-a zis weekendul trecut, când m-a dus la meci.
- Dar frații tăi? - Da, și ei știu.
Taylor o să ducă inelele sau așa ceva.
Tu nu știai?
Nu.
Am repetat discursul degeaba.
- Cina e gata în zece minute. - Mamă?
Încă ești bestială.
- Asta e de bine? - Da.
Mersi.
Sâmbătă seara. Vii?
Ce e sâmbătă seara?
Pe bune? Festivalul Recoltei.
Nu știu. Adică, poate.
Poate?
Glumești?
Cântă trupa Călăreții fără cap!
Da, dar nu mai sunt bilete de săptămâni întregi.
Nu ți-am zis?
Frate-meu crede că ne face rost de bilete.
Nu, nu mi-ai zis.
Da. Răspunde la telefoane la radio acum.
Zic doar „poate”.
Frate! Doar „poate”.
Ne vedem după ore!
Da, am auzit.
Ne vedem după ore.
Bine. Să vorbim despre temă.
Fiind un eseu de o pagină, presupun că l-ați făcut toți.
Cine vrea să-l citească în fața clasei?
Cei care vor de obicei. Bun, mâinile jos!
Doamnelor și domnilor, să ne aventurăm
într-o țară despre care nu mai știm nimic.
„Pe cine admir cel mai mult”, un eseu de Adam Hansen.
Pot… să amân?
Mai am ceva probleme de cursivitate.
Adam, sunt sigură că are o cursivitate frumoasă.
Da. Bine.
VAMPIRII SE PLIMBĂ PRINTRE NOI
Bine.
„Există vampiri?
Unii cred că da.
Dacă umblă pe pământ?
Cine-i poate opri?
Un om. Malachi Van Helsing,
un hematolog de renume
care și-a lăsat cabinetul prosper din New York
și și-a devotat viața prinderii strigoilor,
vampiri despre care Van Helsing crede
că umblă printre noi.”
Ai inventat asta?
Nu. E din The Weekly Secret. Vedeți?
Da, văd. Lângă povestea copilului crescut de urangutani.
Așa. Da.
Băi, am auzit că ai scos un exemplar
din The Weekly Secret la ora de istorie.
Și? Nu înseamnă că dacă apare în The Weekly Secret
e ceva neadevărat.
De fapt… cam așa e, Adam.
Mă rog. Ce e cu fratele tău?
Mergem la concert?
Radio? Călăreții fără cap?
Așa!
N-a primit bilete.
Ne dă permise de culise!
- Permise de culise? - Da, ne duce el cu mașina.
Te iau la 20:00.
Bună, mamă!
Vii aici puțin, te rog?
Da, sigur.
- Ce e? - Stai jos.
Tocmai m-a sunat profesoara ta de istorie, dna Cruson.
A zis că nu ți-ai făcut tema,
doar ai încropit ceva
după o invenție din The Weekly Secret.
Trebuie să privim imaginea de ansamblu, Lynette.
Poftim? De când îmi zici „Lynette”?
- Încerc să discut. Eu… - Ai 13 ani.
Nu discuți.
Imaginea de ansamblu e că ți-am zis să-ți faci tema
- și n-ai făcut-o. - M-am descurcat.
Ba nu. Ești prea mic să te descurci.
- Nu sunt bebeluș. - Nu, dar ești copil
și faci parte din familie, iar regula e că
dacă nu-ți faci temele, ești pedepsit.
- Mamă! - Te-a prins!
- În weekend. - Dar Duffy are permise de culise
- la concert! - Sper că el și-a făcut tema.
Nu, adică îmi dă și mie unul.
Te rog, îmi dai voie
să mă duc la un concert unic în viață?
Din asta nu poți scăpa.
Pardon! Vorbesc cu fratele tău.
Știi ce? Ai dreptate. Merit pedeapsa.
Dar nu în weekendul ăsta, așa că uite.
Nu mă pedepsi în weekend, ci în toată săptămâna.
Fără televizor, calculator, nimic.
Doar că începem de duminică. Ce zici?
Te rog!
Îmi pare rău. Asta e situația.
Weekend plăcut, nătărăule!
Știi ce? Doar pentru remarca asta
ești și tu pedepsită.
Nu, mamă, nu poți. Am întâlnire cu Peter mâine seară!
Poate că dacă vă încui împreună
o să vă înțelegeți.
Sunt un geniu.
Nu bați la ușă?
Las-o moartă! Și eu sunt pedepsită, ai uitat?
Cred că am o cale de scăpare.
La ce te gândești?
Dacă-i facem rost mamei de o întâlnire mâine seară,
ea va ieși, apoi ieșim noi,
venim acasă, apoi vine și ea.
Eu mă duc la concert, iar tu ieși cu Peter,
care e un fraier, apropo, iar mama nu trebuie să afle.
Da, dar mama n-a mai ieșit la o întâlnire…
de când s-a despărțit de tata.
Uite ce de anunțuri!
RUBRICA PERSONALĂ
O fi cineva aici pentru mama.
Cum îl găsești până mâine?
Scuze, dar nu suntem în secolul XXI?
Toți au adrese de email.
Nu poți să scrii email unui necunoscut.
De ce nu? Nu e vreun ciudat de pe chat.
Toți au fost verificați de ziar.
De ce nu-mi sună bine?
Ori îi găsim un tip și le aranjăm întâlnirea în public,
ori poți să-l suni pe Peter să-i spui
că trebuie să stai acasă tot weekendul să te joci cu frățiorul.
Dă-mi să văd!
Bun. Uite unul.
„Bărbat atent, profund, 40 ani, cu simțul umorului,
gusturi rafinate, relaxat și…
momentan încarcerat.”
Ce înseamnă „încarcerat?”
- Adică e în închisoare. - Nu e bine.
Stai așa! „Domn european,
arătos, vesel, blând, adoră plimbările lungi pe lună plină,
aventura, călătoriile, animalele sălbatice
și femeile care caută nopți romantice nesfârșite.
Caută floarea gata să înflorească.
Urăște mâncarea italiană și gulerul pe gât”?
Mă rog. E minunat. Bun, deci…
omag@netherlink.ro.
Așa.
„Dragă Omag, am citit anunțul. Vrem să te vezi cu mama.
E o surpriză, deci să nu-i spui că ți-am scris.”
Adam, Chelsea!
„Va fi la supermarketul de pe strada 6, la ora 20:00.”
Cina e gata!
Cum o convingem să se ducă la supermarket?
Ia-te după mine!
SE TRIMITE - EMAILUL A FOST TRIMIS
Ai primit un email nou.
AI PRIMIT UN EMAIL NOU! CITEȘTE
DRAGĂ OMAG, AM CITIT ANUNȚUL.
...SĂ NU-I SPUI CĂ ȚI-AM SCRIS.
Știu că sunteți supărați fiindcă sunteți pedepsiți,
dar nu e sfârșitul lumii.
Nu e asta, mamă. Doar că mă gândeam
la cum era familia noastră. Îmi amintesc diminețile de sâmbătă.
Îmi amintesc clătitele.
Și că eram fericiți.
Pot face clătite! Am aluat, ouă, tot.
Dar bucățele de ciocolată?
Nu.
Îmi amintesc că mâncam clătite cu ciocolată.
Eram așa fericiți atunci!
Adam! Vampirii ies în ploaie?
Gata. Nu vreau să mai aud de vampiri
în familia asta.
Vreți să…
Bine. Mă rog.
Dacă e aici, îl găsim.
Începe de la delicatese și nu uita: „urăște mâncarea italiană”.
Hai la tata!
Știi ce urăsc?
Nu suport mâncarea italiană!
Dar tu?
Bine, arrivederci!
Verificare de preț la casa patru!
Trebuie să…
Ce drăguț!
Deci, amice...
Pari genul căruia îi plac plimbările lungi la lumina lunii.
- Am dreptate? - Da.
Mă refer la o noapte fabuloasă, cu o super femeie!
LA MULȚI ANI
Da, la mulți ani!
- Ăsta pare un „nu”. - Nu l-ai găsit?
Dar tu?
Blând, vesel, om de lume.
Poate a inventat tot.
Poate că nu. Uite!
- Ăsta e tipul! - Clar! Hai!
- Gata? - De fapt, nu.
- Ne mai trebuie ceva. - Ce?
Nu știm, dar e pe aici.
Da. Haide!
- Vai! Scuze! - Scuze!
E vina mea!
Sper că n-am stricat ceva.
Nu. Mamă, e ceva…
Nu știu. Ăsta era ciobit înainte?
Poate ar trebui să facem schimb de permise.
- Nu. Mamă, e ceva ce chiar… - Vino!
- Și Omag? - Nu vezi ce se întâmplă?
Mama creează o legătură romantică.
Ești nebună? Ăsta e un tâmpit. Se crede în parcare.
Ba flirtează, nătărăule.
Iar mama răspunde.
Adam, Chelsea, el e Dimitri Dentatos.
Exact. Dentatos. E nume românesc sau poate maghiar.
Dimitri, mama e mișto, nu?
Isteață, nostimă, frumoasă!
A cântat într-o trupă rock and roll.
- Chiar așa? - Acum un milion de ani.
Dimitri, vii des aici?
Nu. Sunt nou în cartier.
Restaurez casa veche de pe malul lacului.
Frate! Se zice… că locul ăla e bântuit.
Scuză-l pe Adam. E într-o fază cu monștri.
Chiar?
Ai văzut Răzbunarea Contelui Krelski aseară?
De fapt... nu.
Mama… m-a pus să-l opresc.
- Sigur a avut un motiv bun. - Mersi.
Lynette, te duci la casă?
Nu mai voiați ceva?
- Nu. - Nu.
Suntem bine, deci… să mergem!
Frumoasă încercare, Taylor!
- Ești doctor? - Da.
De traumatisme, la urgențe.
Între ture de noapte și dormit ziua,
abia vin la magazin.
Dar știi ce? Mă bucur că am venit.
Sunt ocupat. Ce e?
Încă o caut.
Toate datele mele indică locația asta.
Lynette, am liber de la spital, așa că…
Ce fac doctorii în timpul liber?
Nu pot vorbi în numele întregii profesii medicale,
desigur, dar eu…
Scuze. Ce vorbesc?
- Ești măritată. - Divorțată.
Chiar?
În cazul ăsta,
îmi faci onoarea să cinăm mâine seară?
Nu știu. Adică, pari cam…
Ce vorbesc? De ce nu?
Nu în sensul că nu-mi pasă,
ci în sensul că de ce să refuz?
- Asta înseamnă „da”? - Da.
Bine.
Sunt așa aproape că pot să simt.
E un vampir în magazinul ăla și o să-l găsesc.
Nu vreau să mai aud
despre vampiri în familia asta!
Salut, Peter! Sigur ne vedem mâine seară.
I-am aranjat mamei o întâlnire. La ce oră mă iei?
Lasă ce-am zis înainte. Pot să vin la concert.
Cum ai putut să-i dai permisul meu lui Boomer?
Știu ce am zis, dar… Dar…
Trebuie să ne vedem. Nu, tu, eu și Boomer. Pa!
Asta e tot ce am.
Nu e destul. Sunt chestii de copii.
Cum ai putut să-i dai permisul meu lui Boomer?
Ai zis că nu vii.
Dar nu pricep. De ce lui Boomer?
E mai mare și n-a făcut nimic pentru noi
decât să ne ia banii de prânz.
M-am gândit că ar fi un pas spre îmbunătățirea relațiilor în curte.
Da. Eu și Duffy suntem prieteni.
Hai la jocuri!
- Sigur. - Stai!
Știu… că ți-a picat cu tronc
o liceană
despre care, până acum, credeai că e… inaccesibilă.
Te-ai îndrăgostit de cineva?
Ce înseamnă „inaccesibilă”?
Adică n-ai nicio șansă, dar fii atent!
Îl știi pe fratele ei.
Mă cuplezi cu Chelsea?
- Îți place de Chelsea Hansen? - Fii serios! E sora mea.
Da, dar să fie o întâlnire adevărată.
Întâi să mergem la un film cu karate,
apoi să venim aici pentru burgeri.
S-a făcut!
Și o sărut la despărțire.
Asta nu garantez.
Atunci nu pot să garantez ăsta.
Bine, un sărut.
Pe buze.
Bine. Un sărut pe buze.
Dacă un tip se transformă în liliac, e vampir, nu?
Da, așa ar trebui.
- E de rău? - Doar dacă te urmărește.
- Atunci te-ar ars. - Te arde?
Nu, te transformă într-un strigoi slugarnic fără minte.
Uite. Vampirul găsește o fată,
o seduce și, când fata se îndrăgostește,
îi ia casa, o bagă în transă și hap!
Dar uneori apare eroul molâu și încep să se bată.
Dacă există o continuare, vampirul fuge.
Stai!
Și fata în transă?
Depinde de iubire.
Dacă fata-l iubește așa mult
pe eroul cu tricou șmecher, iese din transă.
De parcă ar învinge un vampir!
- Mă duc în culise. - Nu pot să cred!
Ce a vrut Boomer?
Îți zic mai târziu.
Cum oprești un vampir?
Nu-l inviți în casă, îl înjunghii cu un țăruș
sau îi furi sicriul și-l păstrezi până la răsărit.
Așa s-a întâmplat în Casa lui Frankenstein.
- Oarecum. - Nu vorbesc despre un film.
- Ci despre un vampir adevărat. - Dacă e adevărat,
trebuie să găsești un…
vânător de vampiri, ca Malachi Van Helsing.
Dar succes cu asta!
Ziarul îl numește „o figură misterioasă, dubioasă”.
Trebuie să-l sunăm.
Figura misterioasă și dubioasă
- n-are telefon. - Trebuie să facem ceva.
Mama are întâlnire cu un vampir!
Dimitri?
Mama avea dreptate.
Fără filme cu monștri!
S-a transformat în liliac! Am văzut!
Chiar am văzut…
- Bună! - Bună, Chelsea. Ce mai faci?
Bună, Dimitri! Ce mai faci?
Stai acolo? Te rog să intri, da?
Mersi.
- Mamă! - A venit domnul Dentatos!
Mă scuzi o clipă?
Mamă. Arăți super!
Bună!
A venit Dimitri.
Hai s-o termin și cu asta.
Ce e? Tipul e foarte mișto!
Pare că e de treabă. Doar că eu nu pot face asta.
Scuză-mă.
- Ce e? - Mama dă înapoi.
Mama dă înapoi.
Totul e bine. Tu arăți super, iar Dimitri e drăguț.
E ora cinei. Ție ți-e foame, sigur și lui,
- așa că haide! - Nu-i așa simplu.
Există o vreme când faci lucrurile astea
și există o vreme când...
Nu știu, e prea târziu.
- Cum adică „prea târziu”? - Păi... faci alegeri.
Te măriți. Ai o slujbă. Crești copii. Divorțezi.
Și devii tipul de persoană care…
- nu are întâlniri. - Cine zice?
- Așa sunt eu. - Ba nu ești așa.
Asta ai făcut.
Te definește ce e înăuntru.
Dacă urmezi asta, altceva nu mai contează.
- Da? Cine ți-a spus? - Tu.
Mereu o spui.
Haide. E doar prima întâlnire.
Sigur n-o să fie prea intensă.
Să sperăm.
Lynette, arăți uimitor!
Mersi.
Cred că am planificat o seară frumoasă.
Începem cu cina la Renfield's, de pe Main Street.
Apoi poate dansăm,
după care ne plimbăm cu caleașca în parc.
Sau mergem la Festivalul Recoltei.
- câteva ore. Ai fost vreodată? - Nu!
Adică... la Festivalul Recoltei?
Acolo se duc doar niște ciudați
- la un concert rock and roll. - Adam! E super!
Poate nimerim niște sticle de lapte
și câștigăm un aligator de pluș.
Cred… că ne-ar fi mai bine
să ne plimbăm ușor cu caleașca trasă de cai la lumina lunii.
Sau la curse de mașinuțe. E cam la fel.
Hai să începem cu cina și mai vedem ce urmează.
Da. Timpul fuge!
Să vă distrați!
Să fiți cuminți!
- Unde-i Taylor? - Îți transmite salutări.
E ocupat sus.
Taylor, noi plecăm!
- Nu stăm până târziu. - Stați cât de târziu vreți.
Mai târziu! Stați până mai târziu decât vreți!
Începem!
Bună! Da. Vreau numărul lui Malachi Van Helsing.
Da, zic pe litere.
Doar o clipă, da?
În domeniul ăsta, înveți să cunoști oamenii.
Când ai apărut, mi-am zis:
„Tipul caută un singur lucru.”
Îmi împrumuți mapa?
- Sigur. - Mersi.
Hei!
A venit aici un tip de circa 1,80 metri,
brunet
și a cumpărat o mașină cu numerar.
Da, a luat una ca asta, doar că roșie.
Normal că roșie.
Sunt Malachi Van Helsing...
Mama iese cu un vampir!
L-am văzut devenind
- liliac! - Lăsați mesaj
și vă sun când pot.
Lăsați numele, adresa și telefonul după semnalul sonor.
Bună! Sunt Taylor Hansen. Stau pe Aleea Wedge 1344.
Căuta un restaurant bun.
O fi avut o întâlnire.
I-ai sugerat vreunul?
I-am zis că localurile bune sunt pe Main Street.
Urme luminoase. Era un ciudat, nu-i așa?
Știam că e un ciudat, știam eu!
Hei! Dar cu tine ce e?
Testezi mașina?
Nu, mersi.
01 APELURI RATATE
Taylor, ce faci?
Mă duc s-o salvez pe mama!
- S-o salveze? - Crede că Dimitri e vampir.
- Ce să fie? - Lasă. Îl aduc eu.
Dacă ajunge la mama, o să vină direct acasă.
Știi asta, nu-i așa?
Taylor!
Trebuie să închid. E-n regulă. Te sun eu.
- Ce faci? - De parcă am încredere în tine!
Avem jumătate de oră să rezolvăm și să ne întoarcem.
Nu mai spune!
Te-ai decis?
- Am ceva de mărturisit. - Ce?
Nu sunt femeia potrivită.
Cum adică?
Nu știu. Tu pari genul
care s-a plimbat prin toată lumea.
La Polul Sud nu m-am plimbat.
Ce-ar fi să guști friptura?
Face bine la sânge.
Tu pari să duci o viață romantică, palpitantă, pe când eu…
- nu sunt așa. - Lynette,
dacă e să cunosc ceva,
cunosc oamenii.
Pe mine nu mă cunoști. Abia ne-am întâlnit.
Da, așa e. Poate nu știu cine ești,
dar știu cine poți fi.
Poate că seara asta e doar despre așa ceva.
Poate!
Dacă asta s-ar fi întâmplat la vară,
- aș fi condus. - Dar nu s-a întâmplat.
Hai, aproape am ajuns.
SPECTACOL LA MIEZUL NOPȚII HALLOWEENUL BĂIEȚILOR PIERDUȚI
- Doriți o sticlă de vin? - Nu beau vin.
Rămânem la apă momentan.
- Poate niște pâine cu usturoi… - Nu! Mulțumesc.
Uite-l! Hai!
Ce e cu tine?
Nu-l las pe Dimitri s-o transforme pe mama în ceapă.
În strigoi! I-am zis că vampirii schimbă oamenii în strigoi.
Nu mă mir că e vina ta!
Hai, țâncule! Te ducem acasă.
Tiffany așteaptă probabil acasă.
Ai chemat o bonă?
Ai zis că-ți place de Tiffany!
În plus, eu și Chelsea avem treabă.
O lăsați pe mama cu vampirul ca să ieșiți?
Bine, uite. Eu sunt stăpânul monștrilor, da?
- Da. - Vampiri, vârcolaci,
roboți din spațiu... îi recunosc de departe.
Iar Dimitri nu e vampir.
Ați pus tot la cale ca să ieșiți. E vina voastră!
Da! Și ce? Mama nu moare dacă iese la o întâlnire.
- Ba da, pentru că Dimitri e vampir! - Bine, uite ce e.
Intru și aflu dacă tipul e vampir.
Dacă este, e ca și mort, dacă nu,
mergi acasă, îți pui pijamalele și stai cu Tiffany.
Și nu-i spui mamei că am ieșit. Ne-am înțeles?
Bine.
- Sper că știi ce faci. - Stai liniștită, rezolv.
Hai!
Mamă, Dimitri. Ce faceți?
Ce căutați aici? E totul în regulă?
Da. Am vrut doar să-mi cer scuze
pentru filmul de aseară.
Cred că l-a influențat.
- E un vampir. - Un vampir? Cine?
E vina mea că l-am lăsat să vadă filmul.
I-a intrat în cap că Dimitri e vampir,
ceea ce știm toți că nu e, dar în loc să-i spunem lui Taylor că…
e nebun și să aibă probleme cu imaginea de sine toată viața...
Trebuie să-i dovedim că nu sunt vampir.
- Poate ar trebui să plec acasă. - Nu! Adică...
- Nu poți, pentru că… - Cred că Adam încearcă să spună
că, dacă pleci acasă acum,
Taylor va crede toată viața lui
- că sunt vampir. - Exact! Ne trebuie un test.
Testul lingurii.
Testul lingurii?
Da! Testul lingurii, da!
Un vampir nu poate…
Da! Să atârne o lingură de nas.
Da. Vechiul test din Transilvania.
Pe bune?
Adică o să-mi ceri să fac testul lingurii?
N-ai de ales.
Dacă chiar sunt vampir…
Exact. Vei exploda în mii de bucăți.
Restaurantul va fi împroșcat cu bucăți sângeroase
din carnea ta putredă, de vampir.
Uau!
Cred că trebuie să ne asumăm riscul.
Să mai iau niște șervețele, în caz că e nevoie.
Dă-mi lingura.
Sigur? Bine. Asta e.
Sunt bine? Încă sunt aici?
- Încă ești aici. - Slavă Domnului!
Vezi?
Nu sunt vampir.
Bine. Scuze!
Sigur ești bine, scumpule?
Da. Totul e bine. Nu mai e nicio urgență.
Dacă ai pleca acum, s-ar simți groaznic, nu?
Sigur că da. Noi o să plecăm.
Pa, mamă, Dimitri! Să vă distrați!
Noapte bună, pe curând!
Pa!
Adam a făcut testul lingurii. Dimitri nu e vampir.
Trebuie să mergem, Taylor!
- Te-ai purtat frumos cu copiii. - Ador copiii.
Sunt drăguți.
Nu i-aș numi drăguți, dar sunt copii buni.
E clar că i-ai crescut bine.
Nu știu. Uneori nu sunt sigură.
Eu sunt, Lynette.
Văd o putere în tine.
Nu, poate nu o putere. Mai degrabă… un foc.
Mocnind chiar sub suprafață.
Poate e timpul să lași focul să ardă.
- Bună, Tiffany! - Bună! Ce mai faci, puștiule?
- Super! - Stai un pic.
Pa, Taylor, pe curând!
- Las bicicleta? - Nu.
- Ce ai? - Trebuie să ne întoarcem la restaurant.
Peter vine peste zece minute!
Dă-l încolo! Dimitri e vampir. L-am văzut.
Adică nu l-am văzut. În oglinda restaurantului.
- Sigur. - Nu, pe bune!
Tipul nu se reflecta. Doar mama.
Trebuie s-o scoatem de acolo.
Dacă era vampir, n-ar fi fost un pic mai… rău?
Încearcă s-o seducă.
Dacă se duce la el de bunăvoie, va fi a lui pentru totdeauna.
O să ratezi concertul și-mi strici întâlnirea.
Dacă nu facem nimic, mama va fi pierdută!
Trebuie să mă crezi.
- Nu! - Și dacă e așa?
Hai, Chels! Am nevoie de tine.
Te urăsc acum! Știi asta, nu-i așa?
Nu mă deranjează.
- Localul a fost minunat. Mersi! - Eu îți mulțumesc.
- Mergem? - Mai e ceva?
Sigur. Va fi și mai bine.
Bine. Încotro?
M-am gândit la un loc liniștit,
unde să ne bucurăm de noaptea frumoasă.
Ce-ar fi să ne plimbăm puțin? Ce zici?
Nu, nu inventez!
Știu că e o nebunie.
- Știu… - Haide, pleacă!
Nu se poate!
- Am câștigat! - Stai. Nu se poate!
Ba da! Am un opt, vezi?
- Jucăm iar? - Nu.
Acum chiar trebuie să te culci.
Bine. Noapte bună!
Absolut!
Nu se poate!
- Ești Malachi Van Helsing? - În zilele bune.
- Te știu? - Te-am văzut la magazin.
- Vrei să intri? - Mai bine rămân aici.
E-n regulă. Am citit despre tine.
Eu te-am sunat. Nu-i ca și cum nu te cunosc.
- Absolut! - Tiffany!
El e Malachi Van Helsing. Vânător de vampiri.
- Vânător de vampiri? - E-n regulă. Eu l-am chemat.
Taylor, du-te în pat acum. Trebuie să se culce.
- Bine. - Bine.
- Vrei un biscuite? - Nu, mersi.
- I-a făcut mama. Sunt foarte buni. - Absolut!
Îl mănânc mai târziu.
Tipul de care ziceai
s-a întâlnit cu mama ta aseară la magazin?
Da, dar Dimitri nu e vampir. Adam i-a făcut testul lingurii.
Nu!
- De-asta s-au întors. - Cine s-a întors?
Fratele și sora mea. După vampir.
De ce să facă asta?
Mama e cu el.
Ai idee unde s-au dus?
Da! Un local numit Rhinefeld's sau așa ceva.
- Și se duc să danseze. - Mersi.
Stai! Vreau să vin cu tine.
Scuze, puștiule, dar lucrez singur.
- E mama mea. - E prea periculos.
- Pot să ajut. - Nu.
Asta-i situația.
Vânător de vampiri?
Nu-mi vine să cred!
Nu pot să cred că locul ăsta mai există!
- Trebuie să intrăm! - Stai!
- Vrei să intri? - Ai zis că vrei să dansăm.
Nu-ți place muzica rockabilly?
Ba da. Îmi place muzica rockabilly.
Vrei să dansezi? Hai... să dansăm!
Îți plac copiii și muzica rockabilly.
Visez.
Haide!
Să dansăm!
Rock mai iute Ca un ardei
Amândoi Ne întoarcem în State
Ea e tot E nebunia perfectă
Albatros, albatros, albatros, rock Albatros, albatros, albatros, rock
Și acum?
Dac-aș putea s-o îndepărtez pe mama de Dimitri…
Albatros, albatros, rock
…aș putea s-o scot de acolo.
Cum propui să intrăm?
Ai grijă de biciclete.
Ceva te doare Cred că am leacul
Vino să cutreieri puțin cu mine Și vom afla sigur
E exact ce ai nevoie Să te simți bine
Vei fi o femeie nou-nouță Când se va sfârși noaptea
- Ce faci, Bob? - Mă cheamă Jim.
Da, așa e. Jim. Așa au zis.
- Cine? - Niște fete din spate.
Ziceau: „Jim nu dansează! Ce fraier!”
Chestii de-astea.
Dansez mereu.
Pare că doar stai pe-aici.
Chiar acolo… e o fată
care nu prea dansează cu nimeni.
Și, mă rog…
Ce știu ele?
- Scuză-mă. - Da, ne mai vedem!
Am un remediu
E o rețetă lungă Dar e o garanție
Începe s-o iei Își face efectul
Bună! Sunt Jim. Dansezi?
M-a invitat la dans.
- Te deranjează? - Sigur că nu.
Dar plecai, nu-i așa?
Ce?
Se pare că s-a răzgândit.
E o operație simplă
Mi-ar plăcea Să-ți arăt cum se dansează
Să fac lumina mai slabă Și asta vreau să-ți fac
Dă-mi!
N-o să-ți facă rău Nici n-o să fugi la ușă
Ajungi mai repede prin stânga.
- Ce cauți aici? - Am sărit pe geam.
Fă stânga aici. Ocolim șantierul.
Trebuie să cobori.
Nu mă lăsa pe stradă. Am opt ani.
Nu poți veni cu mine. Urmăresc un adevărat…
Un vampir mort. Pricepi?
E mama mea. Pricepi?
Îmi pare rău. Dar nu te pot lua cu mine.
Te las undeva, da?
Nu poți. Acum răspunzi de mine.
Bine. Dacă zic să te lași în jos, te lași.
Dacă zic să te ascunzi, te ascunzi.
- Dacă zic că e prea periculos… - E prea periculos. Da.
Pune-ți centura.
Ce e asta?
Bună! Eu sunt. N-o să ghicești unde sunt.
Și asta vreau să-ți fac
Ia uitați!
Înainte să veniți voi la concerte rockabilly,
existau niște fete pe nume Cowgirl Blues
care rupeau scena.
- Am aflat… - Nu pot să cred!
…că una dinte fete e aici.
Dacă veți aplauda tare,
pariez că urcă pe scenă.
Hai, Lynette, cânta una în cinstea vremurilor bune!
Mai știți „Poate”?
Te iubim!
Dacă mă-ntrebi de sunt îndrăgostită, poate
Dacă mă gândesc la cineva, poate
Voiam să fie al meu? Poate
Dacă e vreo șansă Să-mi acorde timp, poate
E o lumină în ochii tăi
Care m-a hipnotizat
Stau și aștept telefonul tău, dar…
Hei! N-ai voie aici!
- Aia e mama mea. - Serios?
Lynette Hansen e mama ta? Ești norocos!
- Dar tot trebuie să aștepți afară. - Ascult asta și plec.
E un tip care o urmărește obsesiv pe mama.
- Nu e aici acum, nu? - Ba da.
E chiar acolo. Ne cam… îngrijorează.
- Vrei să iasă de-aici? - Ai… face asta?
Pentru Lynette Hansen? Clar!
E o lumină în ochii tăi
Care m-a hipnotizat
Stau și aștept telefonul tău
Dar nu mă îndoiesc deloc, poate
Salut, deșteptule!
Poate, da!
Gata petrecerea! Scoate-l!
Fratele meu e obsedat de chestia asta cu vampirul și…
Și rămâi afară!
L-am ratat, nu?
Puștiule, de-abia am început, da?
Nu s-a terminat deloc.
- Zicea că se duc la dans. - La dans?
Tu unde te-ai duce să dansezi pe-aici?
De unde să știu? Am opt ani!
Corect.
Da!
- Ce s-a întâmplat? - Cum a intrat iar Dimitri?
A… escaladat zidul.
- E o chestie vampirească? - Da… vampirească.
Pentru că Dimitri e vampir!
- Da. - O s-o muște pe mama!
Dacă sunt singuri.
Bine. Mă implic. Ce facem?
Și… ce-au pățit bicicletele?
El a făcut asta. Cu mâinile goale.
- Mamă! - Mamă!
Suntem terminați complet!
Vai, a fost așa distractiv!
Am crezut că au uitat de Cowgirl Blues.
Poți să crezi că n-am mai cântat de 15 ani?
- Ce-am făcut oare? - Ai cântat super!
- Deci te simți bine? - Glumești?
Aș fi vrut s-o țin așa încontinuu.
Se poate aranja.
- Știu unde să mergem. - Undeva liniștit, poate?
Da, sigur. Virează la stânga aici.
Mereu pățesc asta băieții buni din filmele Contelui Krelski.
- Bine, deci ce urmează, geniule? - În regulă.
În film, Contele Krelski o prinde singură
și zice: „Hai la castel,
să-ți arăt minunății neînchipuite…”
Și ea crede asta.
- Mama nu e genul. - Chiar așa.
În plus, el vrea ca ea să-l placă, nu?
Când un tip vrea să-l placi, merge unde vrei tu.
Nu e un „tip”. E un vampir.
Poate fi și Frankenstein. Toți tipii sunt la fel.
Atunci, unde vrea mama să meargă?
La Festivalul Recoltei!
Doar că e la opt km distanță.
Nu-i nimic. Dă-mi telefonul.
Dacă e vampir, ce conduce? Un dric?
Nu știu. O mașină sport, roșu intens. Trebuie s-o găsim pe mama.
- După concert. - Uită de concert!
Cum să nu?
Bine, băi! Parcăm nava.
VATĂ DE ZAHĂR
FESTIVALUL RECOLTEI 15-28 OCTOMBRIE
Hai, Duffy, trebuie să ne ajuți!
Trebuie să plecăm, omule. Scuze!
Hai, Boomer! Vinde cineva un bilet.
Nu. Mă duc la Festivalul Recoltei cu Chelsea.
- Adică ne ajuți? - Nu.
Haide, ți-e foame? Hai să luăm un crenvurst.
Nu prea cred.
- Șireată. O faci pe inaccesibila. - Termină, Boomer.
Tu s-o termini, Adam. Aveam o înțelegere.
Tu primeai permisul, iar eu ieșeam cu sora ta.
Da, tranzacția a picat.
Parcă erai prietenul meu.
- Sunt. - Cum să nu?
Chelsea, stai!
Chelsea, așteaptă!
Nu-mi vine să cred! Dintre toate lucrurile egoiste…
I-ai promis ciudatului o întâlnire cu mine!
- Pentru un bilet la concert? - Eu n-aș vorbi.
- I-am făcut la fel mamei. - Și a fost ideea ta!
Chels, am făcut un lucru rău. Când l-am făcut, lucrurile stăteau altfel.
- Eu eram altfel. - A fost în după-amiaza asta!
Am învățat că, dacă nu respecți
ceea ce contează, totul se poate duce naibii.
Acum știu și îmi pare rău.
Bine, hai!
Dar ești tot nătărău.
Pun pariu că aia e mașina vampirului.
Urcați…
- Sunt mii de oameni. - Asta e bine.
Dacă sunt mulți, mama e-n siguranță.
- Cum îi găsim? - Propun să ne despărțim.
Așa rămânem singuri cu Dimitri.
Dacă îi găsești tu, mă suni. Dacă îi găsesc eu, te sun.
Rotește butonul pe trei și vorbim în secret.
- Hai s-o găsim pe mama! - De unde începem?
E mama. Gândește ca un om mare!
Chelsea. Cum merge?
M-am urcat în carusel. Văd tot de aici.
Adam. Îi văd.
Se dau jos din Scrambler.
Îi văd.
- N-a fost amuzant? - Extrem de amuzant!
Acum e momentul să lăsăm totul în urmă.
- Cum adică? - Adică pentru totdeauna, Lynette.
Ușurel, băiete! Uite, seara asta a fost extraordinară.
Simt că am întâlnit pe cineva.
Un vechi prieten pe care nu credeam să-l revăd.
E normal să simți așa. E…
profunzimea legăturii noastre.
Nu mă refer la tine. Ci la mine.
Dar… sigur simți o atracție profundă, puternică față de mine?
Îmi pare rău, Dimitri.
Nu toți se potrivesc.
M-am simțit bine.
Dar simt că cine vreau eu să fiu și cine ești tu
suntem foarte diferiți.
- Ce zici de cursele cu mașinuțe? - Nu!
Nu cred.
Urăsc locul ăsta. Și muzica provincială.
Sunt obosit și mi-e foame.
Să mergem acasă.
Adam, ce se petrece?
- Ceva nu e bine. - Păi fă ceva.
- Ce… - Privește-mă.
Nu-mi poți rezista.
Ești a mea.
Frate!
Bună, Adam. Mă căutai?
Băi, grăbește-te!
- Ce cauți aici? - Vreau s-o lași în pace pe mama.
Dar nu înțeleg. Tu m-ai chemat.
Nu e adevărat.
Nu tu mi-ai scris?
Ești Omag?
Da. Știu.
Toate numele bune de vampiri au fost luate de adolescenți.
Ascultă-mă bine, fiindcă n-o să repet.
Lasă-mă în pace să fac ce am de făcut.
N-o s-o seduci pe mama niciodată.
Poate,
dar nu-mi pasă ce vrea ea.
Mama ta e a mea,
iar un mucos de 12 ani
- nu poate face nimic. - Am 13 ani.
Iar eu sunt vampir.
Dacă vrei să trăiești,
vei ține minte asta.
Hai, Lynette. Plecăm.
Da, plecăm.
- Ce s-a întâmplat? Unde e mama? - Au plecat.
- Hai! Să-i urmărim! - Pentru ce?
- Nu putem să renunțăm. - Chels, m-a prins.
A zis că dacă-l urmărim, murim.
Iar dacă nu, ce-o să se întâmple cu mama?
Am încercat tot.
N-am încercat nimic!
L-am enervat. Și n-a mers.
Chelsea, e vampir.
Iar asta e familia noastră!
Cum ai zis în parcare.
Uneori trebuie să te străduiești dacă vrei să rămânem împreună.
Haide! Ești stăpânul monștrilor.
Probabil o duce în bârlogul lui.
Ești sigur?
Asta s-ar întâmpla în Răzbunarea Contelui Krelski.
Ne-a zis unde stă, mai știi?
În casa veche de pe malul lacului.
- Chem un taxi. - Bine.
Ia. Mersi.
Super!
Uite ce cred.
Știm că nu mănâncă.
Poate dansează, poate nu.
Nu știm unde sunt,
- dar știm unde se duc. - Unde?
Acasă la el.
- Și știi unde e, nu-i așa? - Speram să mă ajuți tu cu asta.
Îi plac casele mari, conace de tip vechi.
Vreo idee?
Pe malul lacului. Acolo sunt casele vechi.
- Cum ajungem acolo? - Drept înainte.
E bun. L-a făcut mama ta?
Nu stau cu mama.
- Unde stai? - La hotel.
De fapt, la multe hoteluri.
- Mama ta îți face sandvișuri? - Mama face tot.
TAXIUL LUI NOAH
Sigur aici vreți să coborâți?
Da. Ăsta e locul.
Treaba voastră.
Mai știi ce ziceai despre trimiterea unui email cuiva necunoscut?
- Da. - Păi da. Aveai dreptate.
Adam, indiferent ce se întâmplă,
suntem o familie!
Tu, eu și Taylor. Suntem o familie.
Ce vorbești? Trebuie s-o salvăm pe mama.
Știi ce?
Nu-mi pasă ce zic alții.
- Ești de treabă. - Mersi. Și tu.
Bine.
- Nu cred că au ajuns. - N-aș fi așa sigur, Chels.
Ce?
Bun. Trebuie să găsim sicriul lui Dimitri.
- De ce? - Așa.
E… e locul unde doarme.
Dacă-i luăm sicriul, n-o să se atingă de mama.
Hai să ne despărțim. Eu merg sus, tu vezi în beci.
Nu. Du-te tu în beci. Eu mă duc sus.
Ce-ar fi să mergem amândoi sus?
E mai mare decât credeam.
Ce facem?
Stai. Mai știi când ai luat telecomanda
la tine în cameră?
- Da. - Cum te-am făcut să mi-o dai înapoi?
- Mi-ai furat telefonul. - Telefonul e pentru adolescenți
ce e sicriul pentru vampir.
- Iar mama e telecomanda. - Da, greieraș!
Ajută-mă să-l coborâm.
De aici nu mai funcționează analogia telefon-sicriu.
Stai puțin.
Lacul. Perfect!
Hai! Ajută-mă să-l aruncăm pe geam.
Bine. Trebuie să plecăm.
Cu aia îl găsești pe Dimitri?
Indică direcția bună.
Adam, vin!
Bine. Să ducem ăsta de-aici.
Ascultă-i!
Copiii nopții.
Ce muzică fac!
Bun venit în noua ta casă!
Oameni?
Adam!
Mă aștepți puțin, te rog?
Nu!
- Ce rapid a fost! Ascunde-te! - Tu ce faci?
Ascunde-te! Repede!
Dimitri! Cauți ceva?
Dă-mi sicriul înapoi!
Ce-ar fi să vii să-l iei?
Dar ce vorbesc? Vampirii nu pot traversa apa, nu?
Decât dacă sunt în sicriu,
dar sicriul tău e la mine.
Păcat!
Chiar crezi că poți să te joci cu mine?
Nu mă joc, iar răsăritul e la 6:00.
- Bine. Ce vrei? - Un schimb simplu.
Mama mea în schimbul sicriului. Unu la unu.
Nu. Am o idee mai bună.
Eu îmi iau sicriul, tu-ți iei sora.
Nu face asta!
Chelsea e cam mică să-mi fie regină,
dar ar fi o prințesă vampir încântătoare.
Nu crezi?
O să stau afară până dimineață.
- Alo! Peter, sunt cam ocupată. - Dă-mi-l!
Bine.
Stai acolo cât vrei,
dar, când vei vâsli înapoi,
nu vei fi doar orfan, ci și singurul copil.
Bine. Stai așa.
- Dacă mă întorc, o eliberezi? - Lasă-mă pe mine.
Dacă vii, îi dau drumul.
Bine. Stai așa.
Vreau să stai exact așa.
- Mă întorc. - Stai! Vreau să vin cu tine!
- Nu și de data asta. - Dar ți-am zis. Pot să ajut.
Ajuți dacă stai aici.
Bine?
Așa da. Totul s-a întors la locul său.
- Nu renunțăm. - Adam, am avut o înțelegere.
Da. Nu pot zice că e vina ta.
Nici eu nu plănuiam să mă țin de cuvânt.
- Ce? - După tot ce mi-ai cauzat?
- În niciun caz. - Lasă-l!
Van Helsing.
- Nu sunt încântat. - Nu, Van Helsing.
Plăcerea va fi de partea mea.
N-o să-l oprească. S-o luăm pe mama voastră!
Hai, mamă, să plecăm!
Există vreun truc?
Țăruși de lemn.
Ce demodat!
Nu!
Trebuia să te termin la Budapesta.
Mai bine mai târziu decât niciodată.
- Dă-i drumul! - Taylor, nu!
Ascultă-l pe fratele tău.
Am zis să-l lași în pace!
Te pui cu mine?
Ai opt ani.
Opt și jumătate.
Da. Așa fac vampirii. E camera plină,
iar tu te iei de un puști?
Bună treabă! Ce mai provocare!
Vei străluci la convenția vampirilor.
Gata! Ce e cu familia asta?
Nu înțelegeți?
Voi sunteți copii. Eu sunt vampir.
- Eu am puterea. - Da, sigur.
Chels, ajută-mă!
Nu te poate ajuta.
Nici el nu poate.
Nimeni nu poate.
Fiindcă sunt vampir!
Începeți să înțelegeți ce înseamnă asta?
- Mamă! Ajutor! - Mamă, te rog!
Ajută-ne! Mamă, trezește-te!
Trezește-te! Hai!
- Trebuie să te trezești! - Mami e puțin ocupată.
Mamă, ajutor!
- Ajutor, mamă! Te rog! - Trezește-te! Te rog!
- Dragi copii... - Mamă!
- Avem nevoie de tine! - Hai!
- Cine va fi primul? - Mamă! Ajutor!
Tu!
Lynette!
Ferește!
Cuie de argint.
- Mamă! - Taylor!
- M-ați salvat. - Nu, tu ne-ai salvat.
- Cum ai ieșit din transă? - Nu știu.
Numai iubirea adevărată învinge transa unui vampir.
Asta a fost. Nu, mamă?
Da. Vă iubesc cel mai mult de pe lume!
- Bună! - Bună!
Van Helsing.
Aproape că ne-am cunoscut… la magazin.
Lynette Hansen.
Lynette!
- Ești adevăratul Malachi Van Helsing? - În zilele bune.
Cred că-l știi pe partenerul meu, Taylor.
- A fost o neînțelegere! - Cu el ce facem?
Îl ducem într-un loc cu mult soare.
Îl duc la Polul Sud,
iar la vară îl trimitem înapoi în Finlanda.
A răsărit soarele. Mi-e foame.
Vii la micul dejun?
Micul dejun? De ce nu?
- Sigur. - N-am mai făcut clătitele alea.
Ai încercat cu bucățele de ciocolată?
- Am. - Atunci, am stabilit întâlnirea.
- Nu „întâlnire”. - Nu.
- Mama nu iese la întâlniri. - Ba ies…
dar nu cu vampiri.
Halloween fericit!
Bine. Dați-mi drumul acum.
E doar o glumă.
Lynette!
Subtitrarea: Carmen Liliana Grigore