Georgi, vstávej!
- Georgi! - Je sobota.
Já vím, ale začíná fotbal. Náš první zápas.
Fotbal?
Dneska nemůžu. Ve spánku jsem dostal rýmu.
To nic není.
No tak, bude to bezva!
Budeme hrát jako Brazilci.
- Tady máš. - Díky, mami.
Stuarte, nezapomeň si láhev s pitím. A Georgi...
Nenech tu kopačky.
Dnes ti to obzvlášť sluší.
Někomu prostě kaše sluší.
Tak, otevřít.
Slyšels to? Řekla "blabla.
Nemůžu tomu uvěřit.
Její první slovo.
Kde je ten deníček? Musím to zapsat.
Nejsem si jistý, jestli se to dá počítat.
Samozřejmě že ano.
Ale podle strýčka Crenshawa
začne každý Little mluvit do devátého měsíce.
A pokud jsou jako strýček Crenshaw, už nikdy nepřestanou.
Přijdete se na nás podívat?
To si nenecháme ujít.
Fredericku.
Mám z toho zápasu takový...
- pyšný? - nervózní pocit. Hlavně kvůli...
- Nic mi není. - Nic mu není.
Všichni ti chlapci v kopačkách. Co když ho někdo...
Miláčku, je Little. Všichni Littleové jsou rození sportovci.
- Nepotřebuješ... - Mohla bys?
Dobře, ty už jsi po snídani.
Snížku, jídlo.
Jídlo? Bude to tuňák? Nebo sleď?
Nebo snad uzený losos?
Ať je to losos!
Tady máš, Snížku.
Tak co, kluci? Připraveni to na hřišti rozbalit?
To si piš, tati.
No super, je to šlichta.
Tak hluboko jsem klesl. Jsem chlupatá utěrka.
Vstávej, Wallaci! A jéje!
Správně! Jedeme! Dopředu! Běžte dopředu!
Roztáhněte se, kluci!
- George si docela zaběhá. - To jo.
Jen mi dělá starosti, že už si zahráli úplně všichni, kromě Stuarta.
Ještě zbývá spousta času.
Spousta času? Zlato, zbývá 40 vteřin.
Ale to rozdávání pomerančů mu šlo skvěle.
Není to tak snadné, jak to vypadá.
Fajn, uznávám, jsem ráda, že nehraje.
Nechci, aby se mu něco stalo.
Zlato, je to liga prcků. Nikomu se nic nestane.
- Irwine, není ti nic? - Irwine, není ti nic?
Jsi celej, Irwine?
Vypadám snad celej?
No tak. Vstávej.
Radši vystřídejte.
Remíza. To můžeme uhrát v deseti.
Jo, ale máme George, takže to je jak hrát v devíti.
Wallaci, takhle nemluv.
Rychle, trenére.
Stuarte, vystřídej Irwina!
Mami! Tati! Jdu hrát!
Dobře, Stuarte!
No nazdar.
NEW YORK CITY ŠKOLNÍ FOTBALOVÁ LIGA
Dobře, Stuarte. Hlavně si hlídej ocas.
Nebojte, trenére. Já vás nezklamu.
A teď do nich.
VLCI
Jedeme! Sem! No tak!
Tady! Jsem volný!
Mám ho! Mám ho! Mám ho!
Jdu pro něj.
Zlato, zlato.
Podle toho, jak znám kluky, by mu to mohlo být trochu...
Trapné.
Vem si ho, Georgi!
Jdi za ním!
Přihraj, nemehlo. Rychle.
Střílej, Georgi!
Mám ho! Mám ho!
Střílej!
Mám ho! Mám ho!
Dokázal jsem to!
Potřebuju suspenzor.
Vypadal tam tak malý.
Tak nějak málo veliký. Opravdu tam musí i příští týden?
Zlato, musíme mu nechat trochu prostoru.
Dávám mu prostor. Smí si sám krájet banán.
Lžičkou.
Smí jezdit do školy autem. To nikdo jiný dovolené nemá.
Ale George jde celou dobu hned vedle něj.
Jak moc víc prostoru bych mu ještě měla dát?
Trošku víc, než mu dáváš teď.
Co když měla mamka pravdu.
Třeba bych už neměl hrát fotbal.
A co bys podle ní měl dělat?
Malovat nebo tančit.
Asi je to moje vina.
Promiň, že jsem tě kopnul do brány.
To nic. Vyhráli jsme zápas. To je hlavní.
Ne, hlavní je, že jsem nakopnul Wallace do obličeje.
Nepřítel na 12 hodinách! Dostal jsem ho, Brooklyne!
Víš, co by bylo super? Kdybych ho fakt pilotoval.
To jo. Ale má to jeden háček.
- Máma. - Máma.
- Dobrý den, paní Littleová. - Anoj, Wille.
- Je George doma? - Jsou se Stuartem v pokoji.
Teď už to jenom utáhnout a poletí.
Ahoj, Georgi. Ahoj Stuarte.
- Čau, Wille. - Ahoj.
Hej, Georgi, nechceš si dát chvíli pauzu? Mám tu svoji PS2.
Jo, jasně.
Ale co s tím letadlem?
Chci si chvíli hrát s Willem. Hraj si se Snížkem.
Jedna je to nejosamělejší číslo na světě
No nic. Tak to budu muset dodělat sám.
Kdybych jen mohl...
A jéje.
Hej, co je to za zvuk?
Zní to jako sekačka na trávu.
V domě?
- Stuart! - Stuart!
Stuarte!
Co to děláš?
- Já nedělám nic! - Zatáhni za brzdu!
Přines ten návod!
Hustý! Jediný, co dokáže můj brácha, je cpát si pastelky do nosu.
Píše se tu: Při vzletu zatáhněte za páku."
Při vzletu? Už letím!
Snížku, z cesty!
Prosím tě, nic mi neudělej!
Co se děje?
Nic. Stuart si jen tak lítá po domě.
Lítá po domě?
Alespoň je uvnitř, tady se mu nic nestane.
Pozor!
K zemi!
Stuarte!
K zemi!
Stuarte!
- Není ti nic? - Jsi v pořádku?
Nic mi není.
Všechno v pořádku.
V pořádku? Vždyť jsi ho zničil, Stuarte.
- Je mi to líto, Georgi. - Ale ne.
Trocha lepidla to určitě spraví.
To teda ne. Patří do popelnice. Je to moc nebezpečné.
Díky, Stuarte.
Zlato, odvedeš kluky domů? Měl bych si se Stuartem promluvit.
Dobrý nápad.
Pojďte, kluci. Jde se domů.
Chová se ke mně jako k miminu.
Udělám vám něco k obědu.
Prostě tě má moc ráda. Není pro ni lehké, představovat si, že ti něco hrozí.
Dneska byl špatný den.
Máma se zlobí. George si se mnou nechce hrát.
Já vím. Ale všechno zlé je k něčemu dobré.
Vážně? A k čemu?
To se jen tak říká, Stuarte.
Když jsi Little, můžeš se ocitnout v jakékoli situaci,
sebevíc beznadějné,
vždycky vidí, že z toho může vzejít něco dobrého.
Jako třeba teď, v téhle situaci, by to dobré bylo...
Pomoz mi, tati, protože mě to nenapadá.
Fajn. George si našel nového kamaráda.
Ale to znamená, že ty si taky můžeš někoho najít.
Jde ti to daleko líp než mně.
Jsem Little o hodně delší dobu než ty, Stuarte.
Neboj, taky se to naučíš.
A do té doby hlavu vzhůru,
drž se zpříma a měj otevřené srdce.
- A co pak? - Jedno po druhém.
A Kanada je oddělená od Spojených států, protože
Kanaďané jsou rádi sami.
Zítra budeme opakovat, v pátek si dáme test.
A nezapomeňte si ty zbytky od svačiny.
Manželovi se nelíbí, když jsem pak doma cítit jako salám.
Tony, nechceš odpoledne přijít?
Nemůžu, mám karate.
Čau, Marku.
Hodina kytary.
Hej, Stu, jdu na chvíli s pár klukama k Willovi hrát basketbal.
Můžu taky?
Nevím, jestli jsi pozvaný.
To nic, stejně nemám čas.
Jen řekni mamce, že jsem tě doprovodil.
Máš to u mě.
Jasně.
Pozor!
Slečno?
Jste živá?
Je živá.
Z cesty, prosím. Z cesty! Mám tu zraněného ptáka!
Co se děje?
Moje křídlo.
Kde jsem? Hej, kde je ten sokol?
Sokol? Jaký sokol?
Tamten! Jeď! Rychle pryč!
- No tohle! - Hej,
ztrať se, ty mrchožroute!
Nažer se prachu, krkoune!
Je to moudrý, takhle ho provokovat?
A jéje, máme problém.
Ne, to zvládneš. Nezpomaluj.
Zvládnuls to!
No jo, povedlo se.
Tak komu mám poděkovat?
Promiň. Jmenuju se Stuart. Stuart Little.
Já jsem Margalo. Jen Margalo.
Margalo.
Ty máš ale sílu. Sportuješ?
No, jo.
Trochu hraju fotbal, pilotuju letadla, závodím na lodích.
Můžeš mě postavit. S nohama nic nemám, to křídlo mám zraněné.
Jasně. Samozřejmě.
PRVNÍ POMOC
Tady někde byly obvazy.
- Co když použijeme tvoji šálu? - Dobrý nápad.
Můj špendlík, je...
Asi se to stalo, když do mě naletěl ten sokol.
Byl součástí našeho hnízda, když jsem byla malá. Od té doby ho mám.
Je to to jediné, co mi zbylo po mamince.
To je mi líto.
To jo.
Hotovo. Je to lepší?
Rozhodně. Díky.
Tak mi řekni, Stuarte Little, ty tu doopravdy bydlíš?
No jo. Jsem pravý Little. Jsem prostřední dítě.
Prostřední Little.
Hezký.
Kde bydlíš ty?
Znáš to - chvíli tam, pak tady.
Počkat. Ty nemáš domov?
Jednou jsme bydleli v krabičce. No, ne úplně v krabičce.
Byla to ta věc, jak si do ní lidi dávají šperky, víš, co myslím.
Šperkovnice?
Jo! To muselo být ono. Šperkovnice.
Bylo to skvělé.
Už jsem tě zdržovala dost dlouho, měla bych jít, než bude tma.
Ne, ne, počkej. Nemůžeš tam jít. Jsi zraněná. Měla bys zůstat tady.
Nemůžu ti tu být na obtíž. Vážně bys to pro mě udělal?
Jasně. Vím přesně, co potřebuješ. Hned jsem zpátky.
- Zatím můžeš použít kocourovu postel. - Ty máš kocoura?
Snížka se neboj, ten by ani mouše neublížil.
Ty mouchy ale dávají zabrat.
Snažím se jíst zdravě, ale stejně jsem pořád nadmutý.
Možná pomůže víc jídla.
Ahoj.
Promiň, nechtěla jsem tě vylekat.
Vylekat? To je k smíchu.
Slyšelas? To byl smích.
Chlupy. Hodně chlupů.
A přesto se i nadále lízáme. Neuvěřitelné.
Hej, Snížku, to je Margalo. Teď u nás chvíli bude bydlet.
Bydlet? Zbláznil ses?
Nemůžeš sem jen tak tahat lidi z ulice. Vedeme tu snad rehabilitační centrum?
Podívej na ni. Je špinavá.
Bez urážky. Co když přenáší bakterie?
Jak víš, že není povalečka nebo zlodějka? Zbav se jí.
Ahoj, jsme doma. Promiňte, že jdeme pozdě.
- Čau, Little, čou, Little. - Hej, Little, hou, Little.
A co bylo tohle?
Tak se zdravíme.
Zajímavé.
Spíš na blití. A teď jsi v tom taky, slečinko.
Paní Littleová nesnáší, když sem lezou zvířata z ulice.
Až to tu uvidí, chytne ji amok.
Takový roztomilý ptáček.
Asi nesnáší jen moje kamarády.
- Našel jsem ji. - Našel?
Udělal daleko víc. Zachránil mi život.
Vážně?
- Před sokolem. - Cože?
Stuart zachránil toho ptáčka před sokolem.
Sokolem? To sou zuřiví dravci.
Proč jsou ve městě sokoli? To by se mělo zakázat. Napiš na radnici.
Na druhou stranu, máme doma hrdinu. Dobrá práce, Stuarte.
- Hej, tati? - Co?
Něco dobrého.
To je klučičí záležitost.
Vážně?
Jsem tak ráda, že Stuart má kamarádku.
Nemyslím, že on o ní uvažuje jako o kamarádce.
- Co tím myslíš? - Že je do ní blázen.
- Je poblouzněný. Jako očarovaný. - Stuart?
Vždyť je ještě malý.
No, kluci se zamilovávají hodně brzy.
A ty, Fredericku, zamilovával ses hodně?
A ještě pořád mě to drží.
Takže, Margalo, dáš si ještě něco?
Osmažím ti omeletu, nebo opeču vafli.
Stuarte, už nemůžu.
Nemůžeš? Vždyť sis sotva zobla.
Honem, Stuarte, musíš do školy.
Dnes do školy nejdu. Zůstanu a budu se starat o Margalo.
A v tom se pleteš. Ty jdeš do školy, já se postarám o Margalo.
A rozhlédni se na obě strany, až budeš přecházet ulici,
ve škole se přezuj a na výtvarce neběhej s nůžkami v ruce.
Donesu ti batůžek.
Matky. Znáš to.
- No, zas tak moc to neznám. - Ne?
Víš, jednoho dne tam mamka prostě
najednou už nebyla.
Takže tys celý život byla sama?
- No jo. - To muselo být strašidelné.
Ne, je to dobrodružství.
Taky bych chtěl zažít dobrodružství.
Smím jen malovat.
Hele, život je dobrodružství. Už jen vyjít ze dveří je dobrodružství.
Pojď, Stu, jdeme pozdě.
Jen do toho, kámo.
Dobrodružství začíná.
Tak pro dnešek už by dobrodružství stačilo.
Hele, Yankees vyhráli.
Tady máš.
Řekneš: "Procházka s mámou?"
"Máma"?
"Procházka"?
Nic.
Margalo, jdu s Martou na procházku. Chceš něco přinést?
Ne, díky.
Řekni: "Pápá, ptáčku."
Řekni: "Pápá." Marto, řekni: "Pápá, ptáčku."
Čerstvý vzduch.
Pamatuješ na mě?
Vylekals mě.
Co na to říct? Jsem prostě takovej.
Co se to tu děje, Margalo?
Očíhlas to tam? Nějaký cennosti? No tak, oblaž mě nějakou skvělou zprávou.
Moc toho nemají.
Máma má prsten, ale jen dvoukarátový.
Dobře, fajn.
Co dalšího mají?
No, víš, nic moc, oni spíš tak jako mají jeden druhého.
Asi budu zvracet.
Proč to prostě nezkusíme někde jinde?
Proč? Protože tady už máš zázemí.
Věří ti. Mají tě rádi.
A je možný,
že ty je máš taky ráda.
Hej, Margalo, počkej.
Víš, že mně lhát nemůžeš.
No, nikdo jiný mi nikdy nenabídl, abych s nimi bydlela.
Vážně? A kdo tě, ty malá sirotečko, našel
a vytáhl z kanálu?
Kdo se s tebou dělil o jídlo
a, nutno dodat, tě zaučil do řemesla? Kdo?
- Ty. - Správně. Já.
Tak koukej dělat, co máš. A pamatuj si, že jsi tu obchodně.
Ne, aby sis hrála.
No tak, Sokole! Když pracuju, nikdy si jen tak nehraju.
Není ti zima?
Ty asi, když se moc ochladí, prostě odletíš na zimu na jih.
Abych pravdu řekla, já jsem nikdy na jih neletěla.
Je to takový můj sen.
Vypadnout z tohohle chladnýho, větrnýho města, letět na jih.
Ovocný stromy, spousta ptáků k seznámení.
- Prý je to jako ráj. - Tak proč jsi tam nikdy neletěla?
- Vždycky mi v tom něco zabrání. - Aha.
Mně v tom taky vždycky něco zabrání.
Všichni si tu myslí, že jsem moc malý na to, abych něco dokázal.
Hej, podle mě jsi tak velký, na kolik se cítíš.
Hele. Jsem vážně rád, že jsi mi spadla do auta.
Teda, víš, co myslím.
Ne, že bych byl rád, že jsi spadla, já jen...
Dáš si ještě popkorn?
Dobře.
Co?
Můj špendlík.
Je celý. Jak...
Cestou ze školy jezdím kolem toho místa, kde jsi bourala.
Vážně o nic nešlo.
Jasně, musel jsem ho najít,
vymyslet, jak ty kousky pasují
a pak ho spravit.
Ale vážně to nic nebylo. Jen...
Scottie.
Jedna, dvě, tři.
Jako nový.
Ne, Stuarte, to není.
Je o tolik lepší.
- Zůstaň se mnou. - Navždy.
Vážně sis myslela, že na to nepřijdu?
O čem to mluvíš?
O tobě a tvém myším přítelíčkovi.
Velká chyba. Nikdy si nedělej přátele, které můžu sníst.
A teď mi přines ten prsten!
Nebo si dám k obědu myš.
- Já to nádobí umyju. - Ale tys ho myl včera.
Pro tebe bych myl nádobí každý den.
Protože pak nemusím přebalovat mimino.
Jen jí upadla panenka.
Jen si...
- Fredericku! - Co?
- Můj prsten. Je pryč. - Jak to myslíš, "pryč"?
Jak to myslíš: "Jak to myslíš, pryč?" Je pryč!
- Jsi si úplně... - Jistá.
Ledaže...
Zavolám instalatéra!
Co se děje?
Mamince spadl do odpadu prsten. Nemůžu na něj dosáhnout.
Hej, co já?
Dokážu to. Nech mě to zkusit, tati.
- Zkusit co? - Vlézt do odpadu.
Přinesu ho zpátku. Je to dobrodružství.
Já nevím, Stuarte. Je tam příšerná tma.
A smrad a zima.
Ale je to maminčin prsten. Ona ho zbožňuje.
No tak, tati, nech mě to zkusit.
Fajn, ale jestli ti bude moc zima, nebo budeš mít moc velký strach.
stačí říct.
Neboj, tati, zvládnu to.
Nebo zatáhni za provázek, my tě vytáhneme.
Dobře.
Jak to zatím jde?
Vlhce. A je tu spousta slizu po stěnách.
- Jak to tam vypadá? - Jako tvůj nos zevnitř.
- Už vidíš na dno? - Ne, jen víc tý roury.
A všechno, co jsme minulý týden večeřeli.
A ta roura vypadá, jako by ani neměla konec.
No, instalatér říká...
Co se děje?
Není ten svetřík nový?
Máš tak úžasný vkus, já tomu říkám jednoduchá elegance.
Co je na tom provázku?
- Tomhle provázku? - Ano.
No, nevzrušuj se, ale někdo, koho my oba milujeme,
se nabídl, že se vydá do té roury pro tvůj prstýnek.
- Stuart? - Dobrá intuice, mami.
Stuart! Tys nechal našeho syna spustit se odpadní rourou v kuchyni?
Ale, Eleanor, nerozčiluj se.
Dobře jsme to promysleli.
Jestli se naskytne nějaký problém, zatáhnu za provázek a...
- Teď se můžeš rozčilovat. - Stuarte!
Stuarte! Jsi v pořádku? Slyšíš mě?
Rychle! Klouže to!
- Sežeňte víc provázku. - Jasně.
Někde tu musí být provázek.
- Došel. - Co můžeme použít místo něj?
- Špagety? - Nemáme špagety.
- A co makaróny? - Moc krátké.
- Můžeme je svázat s... - Ne.
Honem!
Drž se, Stuarte!
- Margalo, co to děláš? - Stuarte, už letím! Tady, chyť se!
Níž! Ještě níž!
Mám to!
- Jsi v pořádku? - Není ti nic?
Už mě takhle nestraš.
Margalo, jsi ten nejlepší přítel jakého jsem kdy měl.
Co kdyby někdo omylem
zapnul drtičku odpadu, když byl tam dole?
- Co pak? - To bych nedopustil.
- Nechals ho spustit se do odpadu. - Chtěl tam jít.
Kdyby Marta chtěla vyšplhat na komín
nebo kdyby se George chtěl spláchnout do záchoda, nechal bys je?
Eleanor, Stuarta miluju stejně jako ty.
Jen prostě nejsem tolik...
Přecitlivělý? Iracionální? Co jsi to chtěl říct?
Zapomněl jsem.
Vím, že se ho snažím až moc chránit, ale...
Nedokážu si představit, že by se mu něco stalo.
Promiň, Stuarte.
Co?
Vy máte vážně rádi sekanou.
Našel jste ten prsten?
Všechno, jen to ne.
Viděli jste někdo Margalo? Nemůžu ji nikde najít.
Třeba se šla jen projít nebo proletět po okolí.
Jasně, aby si posílila křídlo.
Jo, možná. Ale proč by mi nechávala svůj špendlík?
Víš, Stuarte,
Margalo je ráda volná.
Třeba měla prostě pocit, že je čas jít.
Bez rozloučení?
Co to děláš?
Myslím, že vím, co se jí stalo. Ten sokol ji určitě dostal.
- Vážně? - Já ji najdu.
A nesnaž se mi to rozmluvit, já jsem se už rozhodl.
Zbláznil ses? Tam nemůžeš.
Proto, že jsem moc malý? Já ti teda něco řeknu, Georgi,
jsi tak velký, nakolik se cítíš.
Tak dobře. Nech mě jít taky.
Ne. Potřebuju, abys zůstal tady a kryl mě.
Kryl tě? A jak?
Něco vymyslíš. Pálí ti to.
Stuarte, je to jen pták.
Ne, Georgi, jsme přátelé.
A přátelé Stuarta Littlea jsou přáteli na celý život.
Jestli s tebou nemůžu jít já, měl by s tebou jít aspoň někdo jiný.
Snížku!
Stříbrné příbory jsou v jídelně. Vezměte si, co chcete, jen mi neubližujte!
To jsem já, Stuart.
Ty. Doufám, že to je důležité.
Margalo se ještě nevrátila.
Asi jsem se měl líp vyjádřit. Myslel jsem důležité pro mě.
Chci ji jít ven hledat a doufal jsem, že půjdeš se mnou.
Hele, Stuarte, udělej si laskavost. Kup si papouška a zapomeň na ni.
To nejde. Je v nebezpečí a já jí musím pomoct.
Jsem snad nějaká krysa, co kašle na kamarády?
To je chyták?
No tak, tohle je důležité. Musíš mi pomoct.
A proč bych to jako měl dělat?
Protože jsme rodina
a protože já bych to pro tebe udělal.
A protože jestli nepůjdeš a rodiče se po mně budou ptát,
George jim řekne, žes mě snědl.
Cože?
Ty kryso!
Chceš něco říct?
Všichni si myslí, jak jsi milý. Ty vůbec nejsi milý.
Nech toho! Bude to legrace. Je to dobrodružství.
Hej! Zpomal, Mario Andretti. Uklidni to.
Dostanu z tebe infarkt.
Asi mám trombózu a to ani nevím, co to znamená.
Georgi! Stuarte! Snídaně!
Pojďte, než to vystydne.
Řekni: "Máma."
Řekni: "Táta."
Řekni cokoli?
Dobré ráno, Georgi.
- Kde je Stuart? - Jel napřed.
Vážně? Bez snídaně?
Musel být ve škole brzo,
protože hraje ve školním představení.
Opravdu?
Jo. Hraje myš.
A zkoušejí každý den před školou.
Proč nám to neřekl?
Zapomněl. To je tím, jak se pořád bojí o Margalo.
Jasně.
- No, dobře. Alespoň ho to rozptýlí. - To jo.
Musím jít.
Řekni: "Kašička."
Ale ne. Tohle je znamení, Stuarte. Jako s tím hořícím keřem.
Jen je to karburátor a já nejsem Mojžíš.
Ale snaží se nám to něco říct.
Nech své lidi jít.
- Nevzdáme to. - Proč ne?
Vzdávání je zábava. A ušetříš spoustu času.
Říkám ti, kdyby se lidi častěji vzdávali, bylo by míň válek.
Složenka.
Georgi.
Ahoj, mami.
Ahoj.
Kde je Stuart?
On není doma?
Teď jsem si vzpomněl. Mám ti říct, že zase zkouší.
U Willa doma. A dneska tam bude spát.
Bude tam spát? Když jde zítra do školy?
Tak mi to řekl. Musím jít.
Haló?
Ahoj, Wille. Tady George. Jestli ti bude volat moje mamka, Stuart je u vás, jo?
Vydrž chvilku.
Haló?
Ahoj, Wille. Tady paní Littleová. Dáš mi Stuarta, prosím tě?
- Stuarta? - Ano, mého syna.
Stuarta. Myslíte teď?
No, teď volám.
Zrovna šel na záchod.
Asi tam chvíli bude. Měl s sebou časopis.
- Dobře. A je tvoje maminka doma? - Počkejte chvilku.
- Řekl jsem jí to. - A skočila na to?
Jo, ale teď chce mluvit s mojí mamkou. Co jí mám říct?
Něco si vymysli. Pálí ti to.
Kdyby mi to pálilo, nebyl bych v týhle situaci.
Teď zrovna vám ji nemůžu dát, je taky v koupelně.
Ale ne v té samé!
- Tak jí jen řekni, že jsem volala. Díky. - Dobře, paní Littleová.
- Vzduch je čistý. - Máš to u mě.
Jo. Ale řekneš mi teď, o co jde?
Později, je to složitý.
Čau, Little, čou, Little.
Hej, Little, hou, Little.
- Jsou kluci doma? - George jo.
Ale Stuart zkouší tu svoji hru a potom bude spát u Willa.
- To je tam bez George? - Myslím, že mu to poskytne dost prostoru.
Stuarte, už jdeme celé hodiny. Nemůžu už ani krok.
Nechci být negativní, ale když takhle moc chodím, začínám být nevrlý.
A nerad to vytahuju, ale
musím čůrat.
Co ta ulička?
Jsem domácí kocour. Jsme trochu cimprlich.
Neuděláme to tam, kde jsme, když zakřičíme:"Bomba!"
Musíme se s tím smířit. Nikdy ji nenajdeme.
Kdybychom tak znali někoho, kdo se tu opravdu vyzná.
Jasně, někoho, kdo zná odpudivou odvrácenou stranu města.
Kdo z lidí, které znám, je odpudivý?
Jestli se sem někdy vrátíte,
protáhnu vás čtečkou na karty!
Nevyhrožuj mi! Popovídám si s hygienikama
a máš to tu zavřený, než bys řekl švec!
Ahoj, Monty!
Snížku! Čau! Co ty tady děláš?
- Všude jsme tě hledali. - Potřebujeme tvoji pomoc.
Snížku, kámo, vy dva jste pořád kámoši, nebo ho už můžu sníst?
- Ne, Monty, nemůžeš ho sníst. - Prosím.
Ne! Dávej pozor.
Znáš ptáka, co se jmenuje Sokol?
Sokol? To je padouch. S ním si nic nezačínejte.
Víš, kde ho můžeme najít?
Toho nechcete najít.
Nechcete s ním mít vůbec nic společnýho. Věřte mi.
Nadělal by z vás sokolí hovínka tak rychle,
že byste ani nestačili zavolat o pomoc.
Sokoli jsou zlomyslní.
Popadnou vás zezadu za krk a vynesou tak vysoko,
že ani nevidíte zemi.
A pak vás pustí. Až dopadnete na chodník,
jen vypijou, co z vás zbylo, brčkem.
Snížku, jsi v pořádku?
Jasně. Vlastně je to dobrá zpráva.
Už nepotřebuju záchod.
Přineste někdo hadr!
Sněhu.
Hele, Stu. Celá ta věc byla úžasná zkušenost,
ale je důležitý vědět, kdy končí sranda.
Nechceš přece být ten chudák, co odchází z mejdanu jako poslední.
Už jsem ti říkal, že to nevzdám. Prostě toho sokola najdeme.
Jak chceš. Ale můžeš si za to sám.
Teď mě pozorně poslouchejte.
Sokol bydlí na druhé straně parku,
na střeše Pishkinova domu.
Moc lidí tam nechodí a ještě míň se jich kdy vrátilo.
Tak jsme tady, Snížku. To je ono.
Snížku.
Speciální menu
"Losos, sumec, tuňák."
Proč mě tak mučí?
Snížku, jak můžeš v takovou chvíli myslet na jídlo?
Soustřeď se, ano?
Hele, jsem nervózní. Když jsem nervózní, jím.
Protože mýmu kručícímu žaludku je jasný, že jestli se ti něco stane, je to na mě.
Littleovi už určitě vědí, že jsme pryč,
a chtějí si místo mě pořídit křečka.
Neboj, George nás kryje.
George? George nerozezná hovínko od jablečný zálivky.
A to říkám s láskou.
- Haló, tady Littleovi. - Georgi, jsem rád, žes to zvedl ty.
Kdo je to? Mluvte hlasitěji, prosím.
Georgi, to jsem já, Stuart.
Stuarte!
Stuarte, kde jsi? Jak to jde?
Našli jste ji? Jsi v pořádku? Jak se má Snížek?
Kdy se vrátíte domů? Máma a táta se pořád na něco ptají.
Ty taky.
Nemám moc času, jen ti chci říct, že jsme teď na správné stopě
a pokud budeme mít štěstí, jsme na večeři doma.
- A Georgi. - No?
- Díky, že mě kryješ. - V pohodě.
Ale kde jste?
Teď mě poslouchej. Jsme u Pishkinova domu.
Prosím vhoďte 0,35$ na dalších pět minut.
- Snížku, potřebuju drobný. - Vypadám snad jako kabelka?
Stuarte, jsi tam?
Georgi, to je Stuart?
Dej mi chvilku. Jo.
Kde je? Myslela jsem, že přijde domů.
Přijde. Později. Potřebujou s Willem ještě trochu zkoušet.
Vlastně jsem ho tam zrovna doprovodil.
Dobrý den, paní Littleová. Je George doma?
Wille?
- Wille, našel jsem ho! - Našel co?
- Tu kalkulačku. - Kalkulačku?
Wille, kde je Stuart?
Stuart?
To je dobrý. Ona o tom představení ví.
Mělo to být překvapení.
Musel jsem jí to říct, aby věděla, že je Stuart u vás
a že se tam hned vracíme.
Jasně. Samozřejmě. Bude to skvělý.
Jen jsem si přišel pro kalkulačku?
Aby si mohl vypočítat, jak dlouho potřebují zkoušet.
Je to hodně složitá hra.
- Jasně, tak jdeme. - Nashledanou, paní Littleová.
Ale nezapomeň, že potom máte fotbal.
Uvidíme se tam!
Nezvládnu to. Jsem moc ve stresu.
Všechno to lhaní. Nikdy předtím jsem nelhal.
Proto ti věří.
- Jsme to ale v pořádný kaši. - "My"?
Jo, "my". U mě doma v noci nezkoušel.
PISHKINOVA BUDOVA
A co máš teď v plánu, Supermyšáku? Vyšplhat po zdi?
Něco vymyslím.
Tak zatím, Snížku.
Máš kuráž, kluku.
Kuráž a koule.
A taky odvahu.
Máš, kuráž, koule a odvahu.
Fajn, jsem tady.
Dobře, Sokole. Vydej mi ji a nikomu se nic nestane.
Margalo? Margalo?
Jsi tam nahoře?
Je tu někdo?
Jsem tu já.
Přišel jsem pro svoji kamarádku Margalo. Jestlis jí něco udělal, tak...
Tak co?
Radši mi to řekni hned teď. Je v pořádku?
Proč se jí nezeptáš sám, Fousku? Margalo.
Margalo. Margalo, utíkej!
Uleť, dokud ho mám na mušce. Na co čekáš?
Ten kluk je k nezaplacení. Řekni mi, Sýrožroute, zní ti tohle povědomě?
"Moje křídlo, asi nemůžu létat."
O čem to mluvíš?
Víc už to zjednodušit nejde. Obelhala tě, ok?
Hrála na tebe jako na harfu.
Margalo, co to má znamenat?
Fajn, už to začíná být trapné. Tohle by mohlo pomoct.
Maminčin prsten.
Je mi to líto. Nechtěla jsem ti ublížit.
Ale proč, Margalo?
Nesmutni, Myšáku.
Už oblafla i chytřejší než jsi ty. Nebo myslíš, žes byl výjimečný?
Opravdový přítel?
O tom jsem nelhala, Stuarte.
Ty jsi můj přítel.
Tak pojď se mnou.
Ona nikam nejde.
Ale ano, jde.
Líp to neumíš? Teď ti ukážu, co umím já.
Neubližuj mu, Sokole!
Já mu neublížím, to chodník.
Nemůžeme si o tom promluvit?
Ne! Stuarte!
Pusť mě! Ne, Sokole! Ne!
Pár dní tady by mělo dopomoct ke změně přístupu.
Stuarte. Co jsem to udělala?
Určitě se stalo něco strašného. Littleovi mě zabijou.
Jasně. Stačí přivést domů jinou myš v epesním oblečku,
naučit ho, jak řídit sporťák, a vydávat ho za Stuarta.
Co si to namlouvám? Musím tam vylézt. Ale jak?
Doufám, že budu žít, abych toho mohl litovat.
Stuarte? Haló?
Vylez, ať jsi, kde jsi.
Prosím tě, jen na mě nevybafni zezadu nebo tak něco.
Nezapomínej, že mám silný žaludek, ale hodně slabé srdce.
Tady, myšičko.
Snížku? Jsi to ty? Opravdu?
- Margalo? Kde jsi? - V té plechovce.
Můžu počkat.
V té plechovce od barvy.
A proč tam jsi? Má to být nějaký trik?
Jen mě odsud dostaň.
Stuart je tam taky?
Ne, Snížku, je mrtvý.
Cože? Stuart je mrtvý?
Sokol ho zabil.
Ne, to nejde, to není možné...
Měl jsem ho chránit.
Kéž bych byl umřel místo něj!
Vážně?
Ne. Ale fakt mě to vzalo.
Ale ne. Vyhodil mě na loď.
Jsem na lodi s odpadky. Musím se dostat pryč.
Haló! Haló, vy tam!
Já jsem tady! Na těch odpadcích! Slyšíte mě?
Pomoc!
Nepatřím sem!
Musím se dostat pryč!
Pomozte mi!
Pomoc!
Ahoj, Rito. Byla jsem kus od vás, tak jsem si řekla, že vyzvednu kluky.
- George a Willa? - George a Stuarta.
No, George tu je, ale Stuarta jsem neviděla.
Ale spal tady, ne?
Ne.
Georgi!
Co budeš dělat teď?
Kterým směrem je Kanada?
To je strašné.
Já jen chci domů.
Vím, že Little má ve všem vidět něco dobrého.
Možná to znamená, že vážně nejsem Little.
Možná jsem jen Stuart Nikdo.
Stuart Nic.
Nic dobrého v tom není!
Ale ne, co jsem to udělal?
Moje letadlo.
Moje letadlo!
Něco dobrého! To je ono!
- Dobře, Georgi, tak kde je? - A tentokrát pravdu.
- Nevím to jistě. - Georgi.
Lhát rodičům není nikdy v pořádku.
A porušit slib bratrovi je v pořádku?
Je špatné slibovat bratrovi, že budeš lhát rodičům.
Georgi, poslouchej tón mého hlasu. Chci, abys mi řekl, kde je Stuart.
Ale já mu to slíbil. Bratr bratrovi.
Já to chápu, Georgi. Taky mám bratra.
Ale ať jsem mu slíbil cokoli, když byl v nebezpečí,
bylo to důležitější než ten slib.
Jak by ses cítil, jak bychom se cítili my všichni,
kdyby se Stuartovi cokoli stalo?
Je v Pishkinově domě.
- Tati. - Co?
- Jsem v průšvihu? - Ne, synku. Jsi v ohromném průšvihu.
- Mami, tati, vážně mě to mrzí. - To by mělo.
Stuart tam teď klidně může ležet obličejem k zemi a...
Nebo je úplně v pořádku. Nesmíme hned očekávat nejhorší.
Tak to Littleové nedělají.
Ano, máš pravdu. Třeba už je na cestě domů
ve svém nablýskaném autíčku.
A šťastně se usmívá.
Fousky mu povívají ve větru.
- Mami. - Ano, Georgi.
Nemyslím, že je na cestě domů.
Kdo by něco takového udělal?
Malincí vandalové.
Ten příšerný sokol!
Od tohoto dne přísahám pomstu.
Kdyby tu ten sokol teď byl, rozpáral bych mu hrdlo.
Rozdrápal bych mu tvář. Já bych...
Snížku, to je on.
Neubližuj mi, prosím.
Zabij toho ptáka, ne mě.
Nadělá ze mě sokolí hovínka.
Copak to tu máme? Kanárek je venku ze své klece.
A přivedla si na večeři kamaráda.
Škoda, že nerad jím z plechovky.
Snížku, vylez!
Nejde to, uvízl jsem. Moc tlustý!
Nedělej to, Sokole. Nebo!
Nedělej co? Co dělá?
Nebo co?
Nebo přijdeš o tohle.
Polož to, Margalo.
Už nebudu dělat, co chceš. Odcházím od tebe, Sokole. Navždy.
A co myslíš, že beze mě budeš?
Volná.
Velká chyba. Hned jsem zpátky, kožíšku.
Nespěchej!
- Stuarte! Ty žiješ! - Zatím!
Kde jsi vzal to letadlo?
Na skládce.
Promiň, že se ptám.
Fredericku, snad nejedeme moc pozdě.
Měj oči na šťopkách. Může být kdekoli.
Opatrně. Jeden krok za druhým.
To je ono. To zvládneš. Jo!
Já žiju. Jsem na živu.
Stuarte! Jsi to ty? Vezmi mě s sebou!
A co já? Jak se odsud dostanu dolů?
Tady to je. Zatočte.
Ok, žádný problém.
- Podívej, to je Stuart! - Zastavte!
- Stuarte! - Stuarte!
Podívejte na toho ptáka. Je větší než já.
Musíme ho zachránit. Pojďte.
To jsou Littleovi. Jsem zachráněn!
Počkat! To jsem já!
- Sledujte tu létající myš. - Ok, žádný problém.
Little hej, Little hou,
Little hú, Hottle hej, Wottle hou, Wittle wou.
Tamhle je!
Jestli se z toho dostaneme, zůstanu u malování a tance.
Hej, paní, co to děláte? Z cesty!
Dohání nás.
Proboha.
Nechte to běžet.
Ok, žádný problém.
- Stuarte. Stuarte. - Neslyší tě.
Asi jsme ho setřásli.
Jedete nahoru?
Fredericku, cítím se tak bezmocná.
Myš musí znát hranice svých možností.
Stuarte! Přitáhni to!
Nemůžu, zaseklo se to!
Tak se víc snaž!
Margalo, vyskoč! Zachraň se!
Ne, Stuarte! Jsme v tom spolu!
- Stuarte! - Stuarte!
Stuarte! Přitáhni to!
- Přitáhni to, Stuarte! - Stuarte, přitáhni to!
Měl jsi zůstat ve své díře, myšáku.
Stuarte, neuletíme mu.
Tak se mu musíme postavit.
To je moc nebezpečné. To ti nedovolím.
Musím to zkusit. Vrátím se pro tebe.
Co tím myslíš?
Stuarte! Nedělej to!
Mejdan skončil, Chlupáči.
- Co to dělá, Fredericku? - Zřítí se!
Stuarte, otoč to! Uleť!
Sbohem, ptačí mozečku!
A jé.
Mám tě.
Copak se v tomhle městě nenajde něco pořádnýho k jídlu?
Díky!
Stuarte! Jsi v pořádku?
Teď už ano. Margalo mě zachránila.
Zachránili jsme se navzájem.
Cos to proboha vyváděl?
- Skoro jsem z tebe dostala infarkt. - Promiň, mami.
- Utekl jsi z domova. - Já vím.
A donutil jsi George, aby nám lhal.
Jo.
Tak proč jsem na tebe tak pyšná?
Paní Littleová, tohle je vaše.
Můj prsten.
Ano, já jsem ho vzala.
A teď ho vrací.
Já jsem hlavně ráda, že vás mám všechny zpátky.
Snížku!
Tys to dokázal.
Díky bohu, že ti nic není.
Snížku, kdes byl?
Nevěřil bys, čím si prošli Stuart s Margalo.
Snížku.
Škoda, žes to neviděl. Byli tak stateční.
Jdeme domů.
A co já? Já jsem na tom neměl podíl?
Už mám dost. Já zůstávám tady, lidi!
Jasně. Už mě nikdy neuvidíte!
Snížku, dáš si tuňáka, až přijdeme domů?
Tuňáka? Já ty lidi žeru.
Počkat! Čekejte na mě!
Asi letí na zimu na jih.
Asi.
Vždycky jsi chtěla letět, že jo? Ale Sokol tě nikdy nenechal.
Každý rok jsem jen pozorovala, jak ostatní ptáci odlétají.
Byli volní.
Teď jsi taky volná.
Stuarte.
Byli bychom od sebe tak daleko.
Ale nic by to nezměnilo.
Takže...
Jsi si jistá, že víš, kam máš letět? Můžeme ti sehnat auto.
A taky mapy a potravinové kupony.
V Jižní Karolíně je místo,
kde dělají ten nejlepší pekanový koláč, jaký jsi kdy měla.
Jsem pták. Spolehnu se na instinkt.
Asi jsi na to čekala hodně dlouho.
Celý život. Ale...
Ale co, zlato?
Teď už o tom jen tak nemluvím. Opravdu jdu na to.
Máš strach?
Svět je dost velký a já jsem dost malá.
Někdo mi jednou řekl: "Jsi tak velký, nakolik se cítíš."
Jen roztáhni křídla
a leť.
Budeš mi chybět, Stuarte.
Ty mně taky.
Všichni mi budete chybět.
I ty, Snížku.
Nebudu brečet.
Čau, Little, čou, Little.
- Hej, Little, hou, Little. - Hej, Little, hou, Little.
Stuarte?
Ano, tati?
Co je teď to dobré?
Na jaře se vrátí.
Pápá, ptáčku.
Slyšeli jste to?
Neuvěřitelné. Její první slova! Ona mluví!
- Jasně, že mluví. - Věděl jsem, že to umí.
To je toho. Až spadne ze stromu a dopadne na nohy, pak budu ohromenej.
Titulky: Martina Buchlová