Det är inte alltid roligt att vara utvald.
Att bli överrumplad av storhet.
Det du älskar mest kanske krossas till fint pulver
under det oundvikligas fotsteg.
Kallet av den sköna lejoninna vi kallar ödet
sänder inte bara ut de goda människorna i fält.
Nej då. Ondskan får också sin tur
och den skjuter bara hårda bollar.
- Jag har inget. - Skit.
Damm ger oss stryk om vi inte hittar henne.
De som har satsat i det här spelet kanske får offra allt för laget.
Men du kan inte ge upp nu, hjälte.
Staden du kallar din hemmaplan är i vägen för en Goliat.
Vad tänker du göra åt det?
Vad tänker du göra?
Jag har en hink om du vill spy mer.
Oj, jisses. Okej, Superian.
Nej, jag klarar mig.
Doktor, hur gör Tick Superian sjuk?
När Tick sprängde hamnen
täcktes han i små spillror av store Bismuth.
Superian har hela tiden varit olyckligt utsatt för sin svaghet.
Superians tillstånd förbättras nu när Tick är borta,
men vi är inte ur elden än.
Doktorn, vi måste få honom tillbaka ut igen så att han stoppa VSM.
Nej! Superian måste hålla sig borta från den där stora Bismuth-fabriken.
Vi kan inte låta Fasans plan lyckas.
Färgerna beter sig konstigt just nu.
Vad är Fasans plan?
Att använda store Bismuth som finns i VSM: s blod
som laddning för en explosion
som kommer att döda Superian, har du inte lyssnat?
Jag fattar hela grejen med blodströmmen och Bismuth,
men jag förstår inte hur Fasan ska spränga VSM?
Vingdräkten du stal tillbaka av honom. Han fick mig att modifiera den,
och lägga till en smart manick
som detonerar VSM från ett kort avstånd.
Men varför lät han då mig komma undan med den?
Jag tror att Fasan har för avsikt att du ska lösa ut explosionen.
- Det är galet. - Antagligen.
Men vi har lyckats använda den galenskapen till vår fördel.
Vad pratar du om?
Jag måste börja jobba på vingdräkten på en gång.
Okej, ska jag flyga nu? Jag känner mig uppåt.
Nej.
- Du står. - Uppfattat.
Du borde gå och lägga dig igen.
Hallå?
Hej, Geten. Hur kan jag hjälpa till?
En kväll, jag går tidigt en kväll,
och min mormor ger Tick-mannen all vår is.
- Jag kan betala. - Vem behöver is för 120 dollar?
Geten, jag försöker faktiskt ta itu med
en ganska känslig situation.
Känslig? Den måste vara väldigt inflammerad om du behöver så mycket is.
Herregud!
Till och med nu samlas hjältarna,
slår samman sin makt,
ställs inför gryningens stränga test
med beslutsamhet och...
Innerbenet!
Förlåt.
Doktor Karamazov insisterar på att vi försöker rädda
varenda kristall av store Bismuth vi kan.
Jag förstår.
Om det är vad som krävs,
då vill jag du tar dig hela vägen upp min Bismuth, Kevin.
Så där, ja.
Herregud! Det är Superian.
Ja, det är Superian.
Han försöker bara återhämta sig här,
i lugn och ro så att du kan... Vänta, vad gör du?
Min kompis Carl tror inte på att jag är i samma lägenhet som Superian.
Sluta. Inga bilder. Det här är allvarligt.
Han är illa ute. Och så länge han är illa ute,
är vi alla illa ute.
Alla, stan, hela världen.
Så tills han blir bättre, inte ett ord om det här till någon.
Arthur, jag tror att jag har en plan,
men vi måste tillbaka till Aluminium-Kevins robotskalle på en gång.
Behöver ni min hjälp?
Det var intimt.
Det var varenda centimeter av dig.
Nu ska vi se hur mycket Bismuth vi har.
Rånad på ett sken jag aldrig hade.
Doktorn, låt mig fatta det här rätt.
Fasan sa till dig att sätta in det här i min dräkt.
Inuti min dräkt. Ja. Katalysatorn.
Och katalysatorn ska på något sätt detonera
Bismuthen i VSM?
Fasan sätter igång den på avstånd
vilket får VSM att explodera
och bli till ett moln av utstrålad Bismuth
och det dödar Superian.
Men du tror att du kan ändra på katalysator-grejen?
- Ja. - Så istället för att explodera
krymper det bara VSM tillbaka till normal storlek.
Ja, det gör jag.
Snitsigt. Hur gör vi det?
Så Esteban,
du har varit i stan en hel vecka,
dödat medlemmar av Pyramidgänget, saboterat alla Fasans planer
och slagit dig ihop med en liga idioter till superhjältar.
Är det här tortyr?
FARA SÄNDARRUM
För du tråkar ut mig till döds.
Det är bara en sak jag inte förstår.
Du är i stan en hel vecka och du ringer inte.
Bryr du dig ens längre?
Förtjänar jag inte ens en liten vendetta?
Jag följde efter dig lite.
Allvarligt?
Hoppades att du skulle leda mig till Fasan
tills jag insåg att du inte hade någon aning om att han fortfarande lever.
Det är inte enda anledningen till att du bevakade mig, eller hur,
- lille Skarpkskytt? - Skarpskytten är död.
Det tror jag inte.
Jag tror att han fortfarande är här inne.
Vi hade något speciellt, han och jag.
Du använde mig så att Fasan kunde ta koden till Femflaggans huvudkvarter.
Du utnyttjade mig.
Bedragare.
Kom igen,
du älskade det.
Kan vi bara hoppa över skitsnacket och komma till tortyren?
Okej.
ELEKTRISK FARA ENDAST AUKTORISERAD PERSONAL
Myndigheter rapporterar att VSM fortfarande är på väg österut
mot mer tättbebyggda områden.
Borgmästaren har i ett uttalande uppmanat till lugn...
Ouma.
...och han säger att han har total tillit till amerikanska militären
- och Superian. - Hur mår han där inne?
Sover. Geten är med honom.
Jag tar över en liten stund.
Inga dödsfall än. Men myndigheterna uppskattar skadade egendomar
- till miljontals. - Jag ska lösa allt det här.
Du behöver inta vara orolig.
Det verkar som ett bra tillfälle att vara orolig.
Nja...
Ja.
Jag säger till mitt barnbarn att han ska vara mer som du.
Vadå?
Du är villig att kasta bort ditt liv för att hjälpa andra.
Det är...
verkligen inte ett gott råd.
Trummandet,
är det bra? För chefen? Jag menar humörsmässigt.
För jag måste säga att det inte känns bra.
Per se.
Förbannat!
Hör ni inte det?
Det är som två toner som snubblar på varandra.
Ursäkta, hur är det...
Vad är det?
Vad saknas?
Och i samband med det, var är Superian?
Det är en fråga många börjar ställa.
- Vi återkommer med mer VSM-nyheter... - Gå och titta till urmanierna.
- ...direkt efter pausen. - Se om den där lilla räkan
har kylt ner sig än.
Åh, den där lilla...
Vi är redo att filma ditt uttalande med...
Okej, vi kan få in det.
Arthur Everest.
Lille fjant.
Jag vill ha upp Malpojkens familjeträd på tavlan.
Jag vill veta vilka och var de är.
Nu!
Damm släpper inte in någon i kontrollrummet.
Vem fan vill vara i hennes tortyrkammare i vilket fall som helst?
Jag tycker nästa synd om Överdriften,
- om du vet vad jag menar. - Ja.
Bra, du är vaken. Okej.
Superian.
Fasan lever.
Var är jag nu igen?
Det här är min lägenhet.
Du lider av stora Bismuth-förgiftning.
Stora vadå-förgiftning?
Stora Bismuth.
Fasan kom på att det var din svaghet
och han kom på ett sätt att göra dig mer än bara sjuk av det.
Jaha, det.
Jag har alltid hatat det.
Visste du om det? Hur då...
Var kommer det ifrån?
Bagage.
Vänta.
- Lever Fasan? - Ja.
Jag undrade över det.
Ursäkta, du...
Du undrade?
- Vi hittade hans tänder. - Ja, jag visste om tänderna.
Vad är det med er och tänder?
Jag trodde att jag hade honom.
Spindeltanken
exploderade
och jag ville att det skulle vara över
och alla var bara trötta på att han kom undan med det hela tiden.
När det verkade som om jag äntligen
hade honom då...
Jag trodde att de gillade mig innan,
men beundran var häpnadsväckande.
- Ja... - Jag borde ha kollat upp det.
Antar att jag var rädd för vad jag skulle hitta.
Varför hjälper du oss?
För att jag vill vara en bra person.
Arthur.
Kevin sa att doktorn behöver träffa dig på huvudkvarteret.
Okej, ja.
- Albert. - Det är Arthur.
Hemligheten bakom Fasan planer,
det är virriga.
Doktor Karamazov?
- Arthur. - Hej.
Jag är klar med att modifiera katalysatorn.
Allt vi behöver göra är att få den här inom hundra meter av VSM: s hjärna
och utlösa reaktionen.
Kommer det att krympa tillbaka honom till sin normala storlek?
Absolut. Ingen tvekan.
I teorin.
I teorin?
Vetenskap är inte en exakt vetenskap.
Det finns inget verkligt absolut.
Resultaten, speciellt med store Bismuth
kan vara oförutsägbara.
Oförutsägbara. Vad skulle kunna hända istället?
Store Bismuth i VSM detonerar.
Hur stor är risken att det händer?
Tjugo procents chans.
- Tjugo procents chans att jag dör. - Ursäkta,
tjugo procents chans att det lyckas.
Åttio procents chans att alla exploderar.
Vänta lite. Arthur... exploderar?
Jag tror att jag måste göra det här, Tick.
Jag gör det.
Jag kan explodera och knappt känna någonting.
Jag tycker till och med om det.
Tick, kom igen, den passar inte dig.
Det är som du sa i lägenheten,
den är perfekt storlek för min lilla kropp.
Okej, jag har kopplat ifrån Fasans fjärrkontroll.
Nu kan bara du kontrollera katalysatorn.
Uppfattat.
Vänta en sekund. Jag kan läsa det här nu.
Jag bytte till engelska.
HANDELPISTOL
Handelpistoler?
Jag har handelpistoler?
Det är coolt.
Jag måste säga,
du ser bra ut, Esteban.
Ja.
De lyckades bra med att återuppbygga dig.
Och det där nya ansiktet, nya ögon.
De där begåvade händerna.
Herregud, jag fattar.
Du tycker inte att jag är snygg längre.
Vad är det?
Det galna glasögat, eller det enorma ärret i mitt ansikte?
Jag är inte den som säger något om någons ögon och ärr.
Okej.
Jag tycker att du är vackrare än någonsin.
Det ändrar inte faktumet att du jobbar för honom igen.
Vad har jag för val?
Jag känner dig, Janet.
Jag såg att det fanns något gott i dig.
Det var inte det goda i mig du attraherades av.
Spelar ingen roll.
Det enda som spelar någon roll för mig är att se Fasans huvud klyvas itu.
Tänk om jag kan få det att hända?
Saker har inte varit så bra mellan oss på sista tiden.
Jag har resurserna.
- Jag styr stan nu. - Fasan styr stan.
Och han styr dig.
Inte om du dödar honom.
Se det som något vi båda vinner på.
Jag kan till och med berätta var han är.
Gömmer sig i BTC-byggnaden, nere på stan.
Du menar Brown Tingle Cola?
Han skapade det på den tiden.
Skit, det är min favorit-cola.
Jag skulle döda honom själv, men han är
liksom min mentor.
Nej tack, inte intresserad.
Jag erbjuder dig chansen att döda mannen
som mördade ditt gäng.
Din farbror Samson.
Inget illa menat, Janet.
Men jag litar inte på dig.
Jaså.
Okej. Jag fattar.
Ska vi bara fortsätta där vi slutade?
Det är din fest.
Hur känns det, baby?
Är det allt du har?
Vill du ha mer? Jag har mer.
Ge mig mer.
Ge det till mig... Kom igen!
Kom igen!
För ungefär femton år sedan
när vi alla var yngre, mer oskyldiga
och omedvetna om hur fort saker kan förändras för gott,
försvarades stan av ett patriotiskt lag med hjältar.
- Hallå? - Hej, Walter. Är mamma där?
Får jag prata med henne?
Arthur. Jag tänkte just på dig.
- Lustig historia. - Nej, Walter, kom igen, snälla...
När vi klev upp i morse
fanns det ingen yoghurt i kylen.
Så vi tänkte croissanter.
Det är ett roligt ord att säga, eller hur? Croissanter.
Jag gillar också pamplemousse. Det är grapefrukt på franska.
Ja, Walter. Min mamma? Snälla.
Det är det jag försöker säga.
Hon gick ut för att skaffa något att äta
medan jag höll en plats på minnesceremonin.
Minnesceremonin?
Ja, minnesceremonin för Femflaggan.
Din mamma visste att du inte skulle vilja komma, det är så klart okej.
Är du där?
Ja, jag är fortfarande här. Jag bara...
Jag glömde att det är idag.
Det måste vara första gången.
Vänta ett ögonblick, Walter. Sa du att du är i stan med mamma?
Tick, mamma och Walter är i stan.
Det var det värsta. Mer på spel?
Walter, hör noga på.
- VSM är på väg mot er. - Vadå?
VSM är på väg mot stan.
VSM? Är du säker?
Ja, jag är säker, okej?
Du och mamma måste hitta skydd och ta er till säkerhet. Nu.
Herregud, vad ska du göra?
Tick och jag ska stoppa honom.
Ja, det låter som en stor dag.
Ja, det är en ganska stor dag.
Så jag måste gå, Walter.
Lycka till.
Vi i Femflaggan hade en sak gemensamt.
Vi älskar den här stan och alla som bor här.
Jag vet att Chris och Sedona och farbror Samson skulle vara...
Jag tror att vi får höra att det finns en varning som gäller hela stan.
Myndigheterna ber att vi utrymmer parken
och hittar närmast tillgängliga skydd.
Walter.
Där är du. Vad händer?
Arthur säger att VSM är på väg hit, nu.
Vadå? Varför skulle han säga det?
Joan, det är något du behöver veta om din son.
Oavsett hur mycket jag skulle vilja göra det här hela dagen och hela natten,
så har jag saker att göra.
Om du inte har haft ett kom-till-Jesus-ögonblick om att följa mig,
finns det inget kvar att göra förutom att göra slut på dig.
Jag fattar det.
- Vadå? - Rör dig inte.
- Kliv bort från honom. - Smart.
Sätta igång sprinklersystemet så att jag inte kan steka dig utan att steka mig.
Det stämmer. Så flytta på dig, Paloma.
Du vet väl att det här inte är över, Dottie?
Men först vill jag bara säga att oavsett vad det här är mellan er två,
så är det inte sunt. Och ni båda behöver allvarlig terapi.
Ja, du har rätt.
Och inte parterapi.
Allvarlig en-och-en terapi.
Okej, vi fattar.
Tack, Antonio.
Du, Arthur,
jag vet inte hur jag ska säga det här,
men jag vill inte att du ska gå.
Tick, Femflaggans minnesceremoni är idag.
Allt händer idag, på årsdagen av min pappas död.
Jag börjar tro att allt det här händer av en anledning,
allt det här kanske betyder något.
Jag antar att det jag säger är
att jag kanske tror dig.
Ödet kanske är verkligt.
Hon är verklig, kompis.
Hon kanske... Vill att jag ska gå.
Dit upp.
Hon kanske vill att du låter mig.
Vaya con ödet, amigo.
Du med, Tick.
Tror du att du kan få honom att stanna ett ögonblick?
Visst, det kan jag göra.