Tid är lustigt.
Det vi gör blir det vi har gjort.
Och det vi har gjort blir ibland vår undergång.
Det får oss att tänka över vad vi gör.
Jag sa ju att det var lustigt.
God morgon, damer.
Nej, älskling, inte med frukost.
Du är bäst.
Ditt förflutna är förbi, men din historia är som ett snurrande fat.
Det du skjuter ifrån dig kommer tillbaka,
nafsar dig i hälarna, stjäl dina ambitioner,
släpar ut dig ur din existens förarsäte.
Eller ur din bil.
Nej! Sluta!
Snälla, låt bli! Nej!
Varför gör ni så här mot mig?
Oavsett vem du var och hur du såg på dig själv,
kommer det förflutna och framtiden konspirera för att förändra dig
till någon eller något helt annorlunda.
Och det är därför jag pratar med er nu,
så att hela världen kan förstå att det ni
i media kallar den Väldigt store mannen
en gång var en normalstor man.
Och han har ett namn och...
Just det, Carrie. Connie.
Han har ett namn.
Och han heter Richard Clifter.
- Och han är... - Det är Clifford Richter.
Förlåt. Han heter Clifford Richter.
Och han är en make och far,
och jag har hört att han är en väldigt begåvad skyskrapa.
Landskrapa. Landskapsarkitekt.
Medan vi försöker hitta en lösning är det viktigt att komma ihåg,
att Cliff inte är en kris eller en katastrof eller ett fall.
Men Cliff är ett fall.
Toppen på ett berg.
Hur som helst, vi ska inte döda honom.
Nu är maten här.
- Kommer han bli större? - Tack.
Superian, är han farlig?
Tick och Överdriften är i det där slukhålet.
Vi måste få ut dem därifrån.
Hur ska vi...
Håll dig undan.
Är det Fasan?
Kanske.
Tick!
- Arthur! - Herregud!
Var är Överdriften?
Du är skadad. Låt mig titta på det.
Jag mår bra. Rör mig inte.
Den här lilla biten av dig har varit en talisman
som har hållit mig igång.
Toppen. Tack, Tick.
Vi borde röra på oss innan Fasan kommer efter oss.
Fasan är borta.
Han sänkte sitt gömställe så nu har han gått underjorden igen.
Vad är det med din hand?
Det är mitt fel.
Jag slängde mig ovanpå honom innan allt kraschade.
Räddade du hans liv?
Vi hade en chans att ta Fasan
och ni två förstörde det.
Ursäkta mig?
Om vi hade utfört den här planen igår
hade vi haft ett överraskningsmoment.
Din smarta idé att överlämna Ramses till AEGIS har istället
lett till den här skitknipan. Nu har vi ingenting.
Det är inte sant. Nu har vi fått bekräftat
att Fasan planerar att döda Superian.
Vadå?
Jag hörde det direkt från dr Karamazov.
Vem är dr Karamazov?
- Karamazov? - Han lever.
Han hölls i fängelse under en lång tid, men jag hjälpte honom fly.
Han är mycket mindre än han ser ut som på videon.
Var är han? Han kan berätta allt för oss.
Han slog mig i skrevet och sprang iväg.
Verkar som ett konstigt sätt att säga tack.
- BF, är du där? -Var skulle jag annars vara?
Hittade du Arthur? Dödade du Fasan?
Glöm det. Hittade ni Arthur?
Ja. Samla dig.
Du måste göra en satellitsökning på närliggande område.
- Vad letar jag efter? - Individer som lämnar området.
Beskrivning: Vit man.
- Flintskallig. - Flintskallig.
- Glasögon. - Glasögon.
- Labbrock. - Labbrock.
- Ungefär 90 cm lång. - 90 cm...
- Det var det jag... - Säg till om du hittar något...
Robothänder, robotögon.
Överdriften, motvilligt gillar jag din stil.
Arthur, såg du honom? Fasan, var han verkligen där?
Lika nära mig som du är nu.
Hur kom du undan?
Han kom inte undan. Ingen kommer undan från Fasan.
- Han släppte honom. - Varför släppte han honom?
Det är väl den vinnande frågan?
Han släppte inte mig. Okej?
Fröken Damm hjälpte mig fly.
Hon kom in i min cell och gav mig nyckeln
och sa till mig exakt...
Skit också.
- Överdriften? - Varsågod.
Inget på satelliten.
Ingen som passar in på den beskrivningen har lämnat området.
Uppfattat.
Vi sammanfattar.
Vi har tappat bort Fasan, vi har tappat bort vetenskapsmannen
och du har just blivit lurad av en vandrande elektrisk spole.
Sammanfattar det läget?
Kan du ta det en gång till?
Ni är oanvändbara för mig.
Jag går tillbaka till båten.
- Kommer han tillbaka och sammanfattar? - Det tror jag inte.
Båtfaran, hur går det med Ubern?
- En minut bort. - Du!
Låt mig vara ifred.
Du kan inte bara gå ifrån det här.
Vi har förlorat vår chans. Det är Fasans spel nu.
Vilket innebär att det är dags för er att springa.
Men vi vet att han lever!
- Vi vet vad han gör... - Ni vet ingenting!
Din bror förstörde mina planer.
Min bror är den enda som hade rätt!
Han har tagit sig vatten över huvudet. Fattar du?
Det har ni båda två.
Än sen? Arthur ger inte upp. Inte jag heller. Hör på!
Det var vår familj som blev förstörd.
Fasan tog över vår stad. Det här är vår strid.
Er strid? Ni vet inte ens var ni ska leta.
Jag visste att Ramses var död.
Jag kan ta reda på saker om Pyramidgänget...
Ta reda på saker?
Din förare heter Antonio.
Jag pratar inte om skvaller du kanske har hört av misstag.
Jag pratar om riktig information.
Djupgående övervakning, handling!
Jag kan gå till handling.
Jaså? Jag avråder dig från det.
- Antonio? - Ja.
Arthur, är du säker på att det är okej?
Nej, klart att det inte är.
Vi måste hitta Superian och varna honom.
Varna honom? Visst. För vadå?
Att Fasan fortfarande lever och kan döda honom.
- Vi borde berätta för Superian. - Ja!
Överdriften tog en Uber.
- Vad gör vi nu? - Vi varnar Superian.
Varnar? Nej. Vi gör ingenting.
Ni måste hålla er långt borta från mig. På nån säker plats.
Jag kan ta hand om mig själv!
Ni två då?
Tick och jag går tillbaka till min lägenhet.
Vi ska hämta några saker och fortsätta vidare.
Du måste ligga lågt tills vi hittar Superian.
Arthur!
Tack, Dot.
- För vadå? - För att du räddade mig.
Vi går, Tick.
- Arthur, vad är en Uber? - Inte viktigt.
Skit!
Laptop. Får inte glömma min laptop.
Berätta, varför gör vi det här igen?
Fasan, Tick. Kommer du ihåg, Fasan?
Men du kan inte bara sticka. Det här är ditt hem.
Dumma grej.
Fasan vet vad jag heter
och om han vet vad jag heter vet han var jag bor.
Det innebär att han kan komma och döda mig när som helst.
Bra! Då kan vi ta itu med honom tillsammans.
- Inte bra. Dåligt! - Dåligt?
Ja! Dåligt, Tick.
Herregud!
Arthur, det är jag, Walter. Din styvfar.
- Det är Walter! -Lustigt.
Jag försökte ringa din mobil.
Gissa vad som hände, din mobil är här.
Så jag ringde dig hemma.
Det är konstigt att du har en fast telefon.
Och allt det där med sociala medier, fattar jag inte.
Och sen insåg jag att det inte var riktiga loganbär.
De var hallon.
Jisses. Det var ingen särskilt angelägen anekdot.
Och eftersom Midnatt är i stan för en högläsning
och jag har hans bok, tänkte jag gå.
Sen tänkte jag, Arthur bor i stan,
och han kanske också vill höra Midnatt.
- Så jag ringde din mobil... - Midnatt.
...men det roliga var...
Superian känner Midnatt.
- Gör han? - Ja.
Superian skrev förordet till hans memoarer.
- Vad är ett förord? - Glöm det.
- Vad är en memoar? - Det spelar ingen roll!
Poängen är att Midnatt kan varna Fasan.
Vi måste gå och prata med honom.
Dumma grej.
- Tack, Tick. - Varsågod.
Hej då, rum. Hej då, hål i rummet.
Om vi inte försöker stanna här,
hur ska vi någonsin kunna veta om det är för farligt?
Vi kan gissa. Så, vi gissar.
- Aluminium-Kevin. - Toppen.
Kevin kan du hålla ett öga på lägenheten medan vi är borta?
Håll bara koll på vem som kommer och går?
Gör redan det.
Ni gick in dit för ungefär 10 minuter sedan
och kom ut ungefär nu.
Du är bra.
Jag kan betala något.
Arthur.
Pengar är ett beroende.
Okej. Det gör saker lättare.
Vad är det här, Frank? Ett sätt att visa hur mäktig du är?
Tror du att du bara kan kalla in oss som hundar?
Jag har inte arrangerat mötet.
Jag gjorde det, idioter.
Jag dödade Ramses. Är det inte uppenbart av det extra frasiga liket jag lämnade?
Du har mage som kommer hit.
Just det.
Mage och allt annat som Ramses hade.
Hans kontakter, hans stämplare, hans utrikes bankkonton.
Allt är mitt.
Tror du att döda chefen automatiskt gör att du hamnar högst på pyramiden?
Ja.
Jag känner metallpistolerna i era jackor.
De längtar efter att få byta protoner med mig.
Varsågoda.
Jag lyser upp dem som järnvägsspår.
Eller så kan ni stanna och sköta mina gäng,
så ska jag ge er en stor bonus.
Femtusen per skalle.
Men vi gör oss av med pyramidskiten. Den går mig på nerverna.
Visst.
Vi gör oss inte av med någonting.
Du är det sista monster som Ramses hade velat skulle sköta gänget.
Ironiskt. Jag vet.
Du har lite...
Du har något på ansiktet...
Du har bränt bort hans tatuering.
Att märka är makt.
GODA INTENTIONER
- "Det var mörkt när jag vaknade. - Ursäkta mig.
"Natten stormade omkring mig.
det första jag såg var Patrick,
min AEGIS-handläggares trötta ansikte.
Jag visste att något var fel.
Jag kände det på lukten.
- De där dröjande..." - Oj!
Hunden pratar.
Fantastiskt.
Vilken vacker röst.
Du är killen på Instagram som räddade alla de där på bussen!
Ja, men "räddade" är ett för stort ord.
Ursäkta mig, jag pratar med honom.
Det låter som något jag skulle göra.
Kan du signera den här åt mig?
Åt mig, också.
- Arthur. - Du, Arthur. Det är din pappa.
Tyst. Han är inte min pappa.
- "Förblindad av giftsyfilis." - Ursäkta, mina damer.
"Skjuten på nära håll."
"Min partner, Kristen Soldat, var tydligen den första som drabbades."
- Hej, Walter. - Så oartigt.
Jag ser att du fick mitt meddelande. Glad att du och Tick kunde komma.
Jag är bra på superhjältar.
Jag fick Midnatts bok i födelsedagspresent.
- Jag vet. Jag var där. - Verkligen fascinerande att läsa.
Har du haft en chans att läsa den?
Nej, det ska bli så roligt att läsa den.
Det finns en del intressanta avslöjanden.
Visste du att det fanns sex medlemmar i Femflaggan?
- Jag vill inte missa det här. - "Krossad och lämnad för död."
- Okej. - Tack.
"Det gick flera dagar innan de sa att Prickskytten till sist var borta.
Friedrich Nietzsche, som också dog av syfilis,
sa en gång att Gud är död.
Och den dagen min familj dog. insåg jag att han hade rätt."
Tack.
Okej, vi har bara några minuter för frågor
som följs av signering av boken.
Om ni inte redan har biljetter,
är jag rädd att turen inte är på er sida och ni måste gå.
Walter, har du en biljett?
- Menar du till signeringen? - Ja.
Lustig historia. Vaknade tidigt i morse,
ringde gratisnumret 800 för biljetten.
Det visade sig att det faktiskt var 888.
Ja. Har du en fråga till Midnatt?
Ingen fråga. Jag ville bara säga att jag har läst Goda intentioner tre gånger.
Och din berättelse betyder mycket för folk som jag
som har mist tron på organiserad religion.
Jag är bara en simpel schäfer
som kan starta en brand med sina tankar.
Men det gör mig ödmjuk att veta att så många bra personer som du
ser någon mening i min sekulära resa. - Ja?
Kommer du att vara där när statyn av Femflaggan avtäcks nästa vecka?
Carl förklarade det där med numren.
- Du vet Carl. Han är vår brevbärare. - Jag vet vem Carl är.
Förlåt, jag måste prata med Midnatt. Har du en biljett?
Förlåt. Sa jag inte att jag inte fick tag på några biljetter?
Det fanns ett begränsat antal biljetter...
Okej, Tick, vet du vad? Vi går.
Ja, jag har en fråga, pojke.
Pojke?
I kapitel 18, säger du att du har en "identitetskris."
Är det en "inget minne av var du kom ifrån,
ingen-aning-om-vad-eller-vad-du-är"-kris?
För, jycke, jag känner igen mig.
Tick, vad gör du? Fråga honom om Superian.
Fråga honom vadå?
Låt mig bara gå in dit en sekund.
Hej, allihop.
Hej, Midnatt, du känner Superian, eller hur?
Tyvärr, du måste vänta på din tur.
Vänta en sekund. Jag har väldigt viktig information
som måste nå Superian.
Kan du kanske hjälpa oss?
Har du en fråga som handlar om boken?
Inte direkt, nej.
Hör på, Midnatt, Superian är i fara, okej?
Fasan lever. Han är ute efter honom.
Tick, täck upp för mig.
Jag vet, för jag var där
när Femflaggans ögon brändes bort.
Och Prickskyttens händer krossades.
- Ögon och händer. - Få ut honom.
Herregud.
Förlåt, allihop. Det finns en på varje läsestund.
Det där var ett oartigt utbrott.
Och jag hade fler frågor.
Arthur, vad hände där inne? Är du okej?
Ja, jag mår bra. Jag måste bara gå och prata med någon.
- En av dina läkare? - Nej.
Tick, stanna här. Jag kommer tillbaka.
Walter, du är inte min pappa.
- Hurra! - Vadå?
Det är Arthur.
Hej, Arthur.
Hej, Båtfaran.
Vad hände med varningsperimetrarna?
Men det är Arthur.
Jag behöver hjälp, Överdriften.
Jag måste varna Superian.
Superian lyssnar inte på mig.
Men Midnatt kanske gör det.
Vad pratar du om?
Jag pratar om Prickskytten.
Han dog inte med sitt lag.
Han blev bara av med sina ögon.
Och sina händer.
Du sa att Fasan tog båda våra familjer.
Jag tror att din familj var Femflaggan.
Jag tror att du var där dagen de besegrades.
För du är Prickskytten.
Du vet inte ett skit.
Varför döljer du det, Överdriften? Han har listat ut din ursprungshistoria.
Lägg dig inte i.
Det är inte hälsosamt att hålla allt inom sig.
Toppen.
Herregud.
Blå lasrar.
Så, det är sant.
Nu vet du det. Än sen?
Än sen? Du måste berätta för Midnatt så att han kan varna Superian.
Vi kan be honom göra det för oss.
- Vi är osams. - Bli sams då.
Du har rätt. Jag förlorade allt när Fasan släppte de Fem.
Min familj, min värld.
AEGIS gjorde om mina händer, mina ögon,
gav mig uppdrag, men...
Jag blev aldrig hel igen.
Det här var den dagen.
Fattar du inte det?
Dagen då jag skulle ge igen på Fasan för det han gjort och göra slut på allt.
Triumf, slut på sagan.
Du hade inte ens kommit så här långt utan oss.
Du skulle inte ha stått här om Tick inte hade räddat ditt liv.
Jag bad honom inte göra det. Jag vill inte ha ett liv.
- Jag vill ha hämnd. - Det spelar ingen roll vad du vill ha.
Något hemskt kommer hända
och vi kan förhindra det. Kanske.
Men du kan inte gör det ensam. Ingen kan det.
Du behöver oss, och vi behöver Superian. Alla behöver alla.
- Det är vackert. - Det är idiotiskt.
Tänker du verkligen inte hjälpa oss?
Jag sa att jag jobbar ensam.
Ja, du sa det.
Hej då, Arthur.
Hej då, Båtfaran.
Du är verkligen något. Jisses!
Så Kristen Soldat räddade Midnatt som valp
från dr Monstermakares labb.
Det där stackars fyrbenta föräldralösa barnet.
Vilken saga!
Vänta tills du får veta hur han blir kär första gången.
- Arthur! - Hej.
- Är du okej? - Ja.
Jag mår bra. Walter, jag ber om ursäkt för tidigare,
att du såg mig så där.
Du var säkert orolig.
Jag ska inte säga att jag inte är orolig, men...
Tick har förklarat allt.
- Har han? - Det har jag.
Jag har råkat ut för ödet, Arthur.
Jag skulle vilja tro att jag är smart nog att känna igen det när jag ser det.
Tack.
Ta hand om dina fötter.
- Tick. - Godnatt, Walter.
Tick, vad sa du till honom?
Bara sanningen och att han ska låna mig sin coola bok.
Vad är planen?
Ingen plan, tyvärr. Jag skulle gå och prata med Överdriften, men...
Överdriften!
Det var det jag sa till honom...
Det är Överdriften.
Stäng av ditt nonsens, stora blå jätte.
Vad gör du där?
Du gick. Båtfaran höll inte tyst om det du sagt.
Jag menar, han slutade verkligen inte prata om det.
- Så jag kom hit. - För att hjälpa till?
Håll käften.
Han verkar vara på bra humör.
Jämförelsevis kanske.
- Är jag en jätte? - Nej, Tick, du är inte ett jätte. Du är...
Det är bra. En till sån.
Grymt.
Brott.
Lår mig se stygg hund.
Vet du jag har samma objektiv.
Jag tar mest bilder av landskap.
Gamla lador. Rostiga traktorer. Hela grejen med jordbruk i förfall.
Midnatt har en presentbok som kommer ut senare i år.
Det är bara en hobby.
Det här är en överraskning.
Vi måste prata.
Överdriften. Sitter inte du i fängelse än?
Rochelle, jag sa ju att jag hade en konstig känsla om idag.
Det gjorde du. Ska jag ringa vakterna?
- Nej, det är en gammal vän. - Vi har aldrig varit vänner.
Midnatt, vi har kommit för att be om hjälp.
Och jag har en följdfråga?
Undrar du någonsin över dina riktiga föräldrar?
Du måste lyssna på oss. Superian är i fara.
Du är konspirationsgalningen från frågestunden.
- Han är ingen galning. - Överdriften, du är psykotisk.
Okej, nästa fråga har två delar.
Första delen: I din bok skriver du mycket om en kille som heter "Gud"...
Tick, du kanske ska gå och säkra området.
- Uppfattat. Passa dörren. - Ja.
Överdriften, vad gör du här med de där plasthjältarna?
Vad gör du själv? Det är du som gör pengar på Femflaggan.
Gör pengar? Läs recensionerna. Det är ett viktigt verk!
- Uppblåsta skitstövel. - Snälla.
Midnatt, det finns en plan att döda Superian.
Och du måste varna honom åt oss.
Det är Fasan.
Han lever fortfarande och är på fri fot.
Du lägger mycket på mig just nu.
- Döda Superian? Snälla. - Det är sant.
Och jag ska bara strunta i det du just sa om Fasan
för att bara erkänna att du sa det får mig att verka galen.
Fasan lever. Ungens forskning håller.
Vi hittade hans lya.
- Visst. - Lyssna på mig, dumma byracka.
Jag ringer säkerhetsvakterna.
Du, Överdriften, jag vet att vi inte alltid kommit överens.
Jag kanske gav dig mer skit än jag borde gjort på den tiden.
Men du var ungen som alltid hängde efter,
alltid ville vara med i Femman.
Börja inte med det här.
Hörni, killar. Jag vill inte hindra en återförening.
Men nu kanske vore en bra tid att ta det lilla lugna.
Det är ingenting.
Överdriften vet att han bara tilläts ombord på flaggskeppet
för att han var Samsons hjälpreda. Han var där som en tjänst.
Som en döende unge som ska få sin sista önskan uppfylld.
Jag var med Femflaggan.
Femflaggan var fem hjältar med en maskot. Du.
Femflaggan var fem hjältar och en hjälpreda. Du!
- Maskot. - Hjälpreda.
Okej, Midnatt, raring. Du är den författare som säljer mest här.
- Okej? Snälla. - Lyssna på din publicist, förrädare.
Hjälpreda!
Gud!
Sluta! Kan vi bara... Stopp!
Vi gör inte det här! Sluta!
Hundslagsmål!
Ni är fjantiga!
Mina herrar, snälla.
Han började.
Bit mig.
Fan.
BÄSTSÄLJANDE FÖRFATTARE ATTACKERAD
Ett gräl slutade i våldsamt slagsmål
tidigare i kväll, i hans lyxsvit på Excelsion hotell.
Myndigheterna är ännu osäkra på motiven
till den fega attacken på en superhjältehund
tidigare känd som Framåt,
men enligt rapporter från Midnatts förlag
kommer han inte att göra en anmälan mot sin angripare.
Midnatt kommer definitivt inte att ringa Superian nu.
Han ringer. Vi har våra schismer, men innerst inne är han en bra hund.
Han försökte bita av din halspulsåder.
Det är så vi umgås.
Har du hört talas om ord? De blöder mindre.
Men säger Midnatt ändå till Superian att Fasan tänker döda honom?
Ja, sa jag. Säg bara tack och sluta tjata.
Det påminner mig, Tick,
du räddade mitt liv.
Jag tror inte att den där talande hundvalpen kunde ha dödat dig.
Inte då, utan på kyrkogården. Du drog upp mig ur graven.
Jag har en kodex, så jag är skyldig dig mitt liv.
Nej, tack. Jag vill verkligen inte ha det.
Du kan inte avböja, förrän jag räddar ditt,
och det verkar omöjligt.
Så mitt liv tillhör dig.
Vet du vad,
jag tar det.
Om du lovar att aldrig mer döda någon.
Kom igen.
Det där var iskallt.
Jag tror inte att mitt liv är värt att aldrig döda igen.
Prova. Du kanske gillar det.
Ilska, hämnd. Det är det som håller en vid liv.
Att ta sig fram, ta sig förbi allt som är i vägen.
Arthur, vet det.
Vadå? Nej, det gör jag inte. Nej, jag är inte alls som du.
- Inte? - Inte.
Varför är vi båda här nu då?
Femton år efter det att våra vägar möttes.
Du och jag, vi är bröder.
Vet Dot det?
- Kom igen, Tick. - Kom igen, mannen.
Ni två kan sova här tills ni hittar någonstans där ni kan ligga lågt.
Det skulle vara härligt.
Tack, Överdriften.
Skit samma. Som jag sa, ingen är ute efter dig.