En eller annen gang
må hver en Per og Pål og LeShonda takle tapet av en de er glad i.
Jeg, Flåtten, er intet unntak.
Arthur!
Et tap som kan få selv en supersamlet helt som meg
til å fortape seg i fortvilelse.
Arthur!
Få ham til å miste fokus, distrahere ham fra oppdraget
og få ham til å miste fokus.
Arthur!
Det gjør selvsagt det å finne den tapte du er glad i,
enda viktigere.
Arthur!
For siste gang: Han er ikke her.
Stikk! Du skremmer kundene.
Hvor er du, compadre?
Ta deg sammen. Greit, Skrekken.
Jeg er Skrekkens fange.
Det er greit, fordi
Flåtten kommer til å redde meg før jeg blir torturert,
eller kanskje etter at jeg har blitt torturert.
Jeg kan ikke være storforlangende.
Du er i en av cellene med stor gjennomtrekk.
Hallo?
Kanskje du bare er mat til et av dyrene hans.
Jeg hadde foretrukket å være mat.
Hallo? Hører du meg?
Jeg snakker ikke med meg selv.
Til motsetning fra andre.
- Hvem er du? - En fange. Som deg.
- Hva heter du? - Arthur.
Hyggelig å møte deg, Arthur.
Jeg heter dr. Mischa Karamazov.
Hva?
Ja, vi hadde gode stunder sammen.
I begynnelsen tror du det alltid kommer til å være sånn, og plutselig
er det blåst bort som seljeblad med vinden.
Hvor enn du er, lille venn, håper jeg at du er lykkelig.
Er du lykkelig, Arthur? Du kan si det til meg.
Du kan hviske det om du vil.
Du snakker med en hanske.
Jeg vet ikke hva som skjer.
Jeg kan knapt puste. Jeg kan ikke bevege hodet.
Det føles som om jeg har falt av en klippe inne i min egen kropp. Hva er dette?
Fraværet til vennen din gir deg hjertesorg.
Jeg hater det.
Hvis Arthur var her, hadde han satt en stopper for dette.
Flåttmannen, du hjelper ikke deg selv eller meg her.
Når så du sist etter ham i leiligheten hans?
Selvsagt!
Det ene stedet jeg ikke har kommet på å sjekke.
Når Arthur ikke er til stede, kan jeg være sjokkerende hjelpeløs.
Det ante jeg ikke.
Arthur?
Arthur, er du her?
- Hva gjør du der oppe? - Ingenting.
Hva skal det bety?
Bare slutt å se på meg.
Arthur!
Hvor er Arthur?
Jeg skulle akkurat til å spørre om det samme. Hvor er Arthur?
Rævkjørt, det er der han er.
Jeg var på telefonen med ham i går, og samtalen ble brutt.
Hørtes ut som om noen tok ham fra gata.
Arthur? Tatt? Fra?
Det må være Ramses og lakeiene hans.
Men Ramses er død.
Hvor fikk du vite det?
Jeg vet om et sted hvor Pyramidegjengen kommer.
Jeg drar dit og lytter til samtalene og telefonene deres.
- Det var derfor jeg kom. - Det er ekstremt farlig.
Det er du også.
Sist jeg så deg,
trakk du med deg Ramses for å skaffe informasjon.
Drepte du ham? Gjorde du broren min medskyldig i drap?
Rolig nå, vesle Dot.
Det var ingen meddreping.
Den slangen levde fortsatt da han vrei seg ut av fingrene våre.
La oss si at jeg tror på det. Og på deg.
Hvem tok Arthur, om ikke Ramses?
Er det ikke åpenbart?
SKREKKEN LEVER
En slags sekt, kanskje?
Vi må gjøre noe.
Vi må ringe politiet. Vi må ringe AEGIS...
Ramses var beviset vårt om Skrekken. Nå er han borte.
Ingen kommer til å tro deg.
- Det er opp til deg og meg. - Og meg.
Vi har ikke tid til amatører.
Hvis broren din fortsatt lever,
er Flåtten og jeg de eneste som kan redde ham.
Eller dra på en selvmordstokt som drypper av hevn.
Jeg vil heller ha den førstnevnte.
Vi omgrupperer med Trusselbåt og bruker planen vi hadde fra før.
Dere gjennomfører ingen plan uten meg.
- Greit. - Ikke si det. Han er broren min...
Hva?
Jeg husket akkurat at planen innebærer tre personer.
Du er med.
Greit. Jeg er med.
Stilig.
Du kan ikke være dr. Karamazov.
På nyhetene sa de at Mischa Karamazov døde i en labeksplosjon i Urmania.
Jeg har ikke eksplodert. Høres det ut som om jeg har eksplodert?
Jeg ble stjålet. Sammen med arbeidet mitt.
Prosjekt Akilles?
Hvor har du fått det navnet fra?
Fra deg, faktisk. Så videoen i flygedrakten.
Tok du på deg drakten?
Er den innstilt på deg?
De sier så.
Prosjekt Akilles var et hemmelig, urmansk våpenprogram
med Superian som mål, ikke sant?
Ja.
Kjenner du til urmanerne?
- Nei. - Veldig paranoid folk.
Det er uheldig at du tok på deg drakten.
Uheldig? Hva mener du? Hvorfor det?
Vent! Hva gjør dere?
Slutt! Slipp meg!
Du har mareritt.
Det er alt, det er bare et mareritt.
Raskere! Raskere!
Du ligger etter.
Ligger etter!
Kan du ikke spille raskere, din foreldede jævel?
Ikke se på meg!
Beklager.
Var det for mye? Jeg kan dempe meg.
Du er for snill mot meg.
Alexa! Spill litt Richcraft.
Uttak fra Richcraft, utgitt i 1959 av Mercury Records.
Hørte du det, din idiot?
Det er sånn jeg vil høres ut.
Du har to leksjoner til på å få meg dit.
Kast Phil tilbake i buret hans.
Og halver rasjonene hans.
Kanskje det kan inspirere deg til å bli mer krevende neste gang.
Morn, solstr...
Alexa, hold munn!
Morn, solstråle.
Du svimte av i går kveld.
Det er greit, du trenger ikke snakke.
Jeg hater bare å drepe valper når de sover.
Det blir så lite skriking da.
Så du tok på deg denne drakten som du stjal fra meg,
og tror av en eller annen grunn:
"Jeg er en stor, modig superhelt", hva?
Det trodde jeg aldri.
Vi får se hvor modig du er når jeg prøver min første "blodørn" på deg.
Har du hørt om det? Det er en vikinggreie.
Så det på History Channel.
Jeg skal kutte opp brystbenet ditt,
knekke opp ribbena
og trekke ut lungene dine.
Hva sier du til det?
Hva er det?
Den greia du gjør med øyet ditt?
Vent litt.
Er du en av mine?
Iskrem! Ungen på bildet!
Det var deg!
Drepte jeg ikke hunden din eller noe sånt?
Du drepte faren min.
Ja, akkurat. Faren! Jeg visste det var noe.
Elsket de nye jordingsarmbåndene, Skrekken.
Janet, kom hit.
Husker du guttungen fra Time?
Den jeg tullet med etter at vi drepte Flaggskip-jævlene?
Arthur Everest.
Ja, det høres riktig ut. Everest.
Gjett hvem vi har her!
I levende live!
Enn så lenge.
Så du skal drepe ham?
Du får det til å høres ille ut.
Jeg er ferdig med veslekaren nå.
Kast ham tilbake i hullet.
Skrekken.
Jeg har venner som er superhelter, ekte superhelter.
Og de kommer for å finne meg.
Og når de kommer, blir du knust, din taper!
Søren også!
Ikke gjør det.
Få Foxy Brown ut herfra.
Hva? Slipp meg. Slipp!
Hva skal du gjøre med ham?
Universet synger til meg, Janet.
Og det ga meg akkurat melodien jeg har lett etter.
Trusselbåt, nesten på riktig plass for å starte skanningen. Oppfattet?
Vi skal liksom være under dekke.
Ikke bruk navnet mitt på en åpen kanal.
Jeg kaller deg ikke "Steve"!
Greit! Jeg klargjør lastekanonen når inngangen er funnet.
Steve ut.
Er vi klare? Er tiden inne? Er det tid for angrep, Steve?
Ikke ennå, husk planen.
Først skanning, så luftangrep. Slapp av.
Jeg er et handlingens vesen.
Jeg trenger en handling å handle på når det foregår en handlingsfylt redning.
Jeg trenger en handling!
- Sett deg. - Greit!
Det hjalp med det verste.
Enn så lenge.
Slutt å se på meg.
Har du vurdert å letne på humøret?
Kanskje smile?
Letner jeg på humøret og smiler, er jeg så godt som død.
Jeg lever på kanten.
Det må finnes en gyllen middelvei.
Gylne middelveier får folk drept. Vi må være på vakt, så slutt.
Slutt med hva?
Den avslappede småpraten som avleder fra den harde virkeligheten
om at broren din er i livsfare, om ikke død.
Han er sikkert ikke død.
Jeg er ikke flink til å trøste folk.
Nei, det var flott. Takk.
Hei, dr. Karamazov, jeg er tilbake.
Er du der?
Tar du en lur, eller?
- Hvem snakker du med? - Ingen. En hund.
Queenie, hunden min da jeg var barn.
Jeg har ikke tatt medisinene mine. Jeg ser syner.
Hunder. Demoner. Av og til snakker jeg med dem.
Jeg er en upålitelig forteller.
Spar meg. Herregud.
Ikke rart det var så mange psykologer hjemme hos moren og faren din.
Han er ikke faren min.
Vent litt.
Du lurte meg.
Lot som om du ikke ante at Skrekken fortsett levde,
men jobbet for ham hele tida?
Jeg visste ingenting før i går.
Ikke at jeg skylder deg en forklaring eller noe annet.
Du skylder moren min en støvsuger!
Kan du holde munn litt?
Jeg prøver å fortelle deg noe.
Hva? At jeg er en idiot? En dust som har tatt seg vann over hodet?
Jeg beklager.
Jeg beklager at du er i denne stillingen.
Hvis du var lei for det, hadde du ikke vist Skrekken hvor jeg var.
Det trengte jeg ikke. Han visste nøyaktig hvor han kunne finne deg og drakten.
Du gjorde deg nokså synlig med det busstuntet.
Jeg prøvde å fortelle Skrekken at du er et null,
et meningsløst støvkorn. Ikke verdt tiden hans.
Det setter jeg pris på.
Men han gleder seg sånn til å utslette deg.
Hvis du virkelig var lei deg, hadde du hjulpet meg med å rømme.
Beklager. Det kan jeg ikke.
Enda et "beklager". Er det alt du kan si?
Beklager at jeg ikke kan si
at du burde gå opp trappa rett utenfor denne døra.
Ta til høyre øverst,
til du kommer til en rekke tunneler markert med røde lys.
Og jeg kan spesielt ikke si at hvis du tar til venstre i T-krysset,
kommer du deg ut.
Det har ikke noe å si at du ikke kan fortelle meg det,
siden jeg ikke kan komme meg ut av denne cellen.
Prøver du virkelig å hjelpe meg?
Og i så fall, hvorfor prøver du å hjelpe meg?
Om du visste hvordan han planla å torturere deg,
hadde du ikke spurt meg hvorfor.
Du.
Hva er det? Har du funnet noe?
Nei. Jeg lurte bare på hvorfor du egentlig gjør dette.
Du er ikke av den sentimentale typen.
Hvis du måtte velge mellom å redde broren min og drepe Skrekken,
hva hadde du gjort?
Skrekken tok alt jeg hadde.
Inkludert en mann som var like viktig for meg som faren din var for deg.
Jeg vet hva familie betyr.
Jeg hadde valgt å redde broren din.
Så drepe Skrekken.
Jeg sa ett valg. Det er juks.
Jeg jukser med døden.
Nei. Det henger ikke sammen med spørsmålet mitt.
Jeg henger aldri etter. Andre henger etter meg.
Jeg vet ikke hva du driver med. En slags ikke-sammenhengende poesi.
Jeg har noe. Tror jeg.
Hva er det?
En usikret tunnel.
Jeg har sterk selvinnsikt.
Jeg vet at jeg er båt, men identifiserer meg som en herrebåt.
Som et herretoalett?
Nei, en båt som er en herre.
Spesifikt en som er i stand til å tiltrekkes andre herrer.
- Båter? - Jeg gjør ikke forskjell.
Men kan en båt være "homofil"
når det prefikset kommer fra det greske ordet for "lik"?
- Når vi åpenbart ikke er det. - Ikke hva?
Like.
- Hvem? - Jeg og Arthur.
Hva snakker vi om igjen?
- TB, hører du? - Det er Steve. Bare snakk.
Vi har en inngang.
Peil inn på koordinatene jeg sender deg.
Koordinatene er innstilte.
Flåtten, ta sakene mine og dra til lastekanonen.
Det var handlingsveiledning!
Gjør om dusjen til lastekanon nå.
Store bestemorskorsett! Her var det trangt.
Nedtelling.
- Tre. - Hold ut, kompis.
- To. - Den store blå der borte er på vei!
- Én. - Pensacola!
Karamazov.
Ja.
Hvordan gikk det?
Ute av cellen sin. Gjør som fortalt.
- Og drakten? - Tok den akkurat på.
Perfekt.
Skal du fortelle meg hvorfor du ville at han skulle flykte?
Inspirasjon.
Dette er den delen av jobben som ligner mest på musikk.
Og rytmen. Rytmen kommer til meg nå.
Instrumentene finner plass.
Karamazov.
VSM-en!
VSM?
Laget ham også. Stor del av planen.
Og nå guttungen med flygedrakten!
De venter bare på at jeg skal dirigere.
Det er et enkelt tempo som starter i allargando.
Veldig sakte.
Så adagio.
Setter opp tempoet til accelerando.
Luftbåren gjenstand på vei. I høy hastighet.
Søk dekning!
Dr. Karamazov, går det bra?
Du har på deg luftforsvarsdrakten min.
Og du er...
- Du er... - Dr. Karamazov, ja.
- Hva har de gjort med deg? - Dette?
Det var meg. Krympestråleuhell for lenge siden.
Jeg har tilpasset meg. Kan du holde denne?
Herregud, så leit.
Jeg mener, så bra for deg.
Hva gjør du i drakten min?
Jeg skal få oss ut herfra. Jeg kan veien.
Så hva venter vi på?
Nei. Jeg trenger svar først.
Skrekken ville ha din hjelp med å drepe Superian, ikke sant?
Jordens mektigste superhelt.
Hvordan er det mulig?
For årevis siden kom jeg over et merkelig, sjeldent stoff
nær Tunguska-elva i Russland.
Det var bare ved en tilfeldighet at jeg oppdaget at det hadde
radioaktive egenskaper som kunne skade Superian.
Hvilket stoff er det?
Jeg kaller det "storvismut".
Unnskyld, men hva?
Vær så snill. Vi har ikke tid.
Få meg ut herfra, så skal jeg forklare alt.
Greit. Bli med meg og hold deg i nærheten.
- Hva er det? - Du må bære meg.
Jeg kan ikke bevege meg raskt.
Jeg klarer ikke å holde tritt.
Trappene. Jeg kan ikke gå opp.
Ikke rist på meg. Jeg får lett reisesyke.
Beklager.
Jeg er inne!
Å, for en krenkelse!
Jeg er så lei for det, "Rebecca S. Baumer.
"Aktet kone og mo..."
Favorittvåpenet mitt. Ta det. Jeg vil du skal ha det.
Hold vakt ved henne inngangen. Pass på at vi ikke blir flankert bakfra.
"Flankert". Akkurat.
Bare skyt alle som ikke er oss.
Skjønner.
Flåtten, legg fra deg smykkene og kom deg ut av liket.
Ja. Det skal jeg gjøre.
Vi har et alvorlig brudd.
Ja.
Og det er mer.
Everest tok med seg forskeren.
Du sa at Karamazov var avgjørende.
Til helvete med ham. Jeg har fått alt jeg trengte fra den reka.
Rapporter ham til den urmanske ambassaden.
Si at han sprengte sin egen lab og hoppet av til Vesten.
Da skyter de småttisen.
Det er iskremgutten jeg er interessert i.
I stedet for å løpe til friheten valgte rakkeren å komme tilbake
og redde forskeren min.
Det vil si at jeg skapte akkurat det jeg trenger nå den dagen for lenge siden.
En helt.
Kom igjen, nå stikker vi.
EKSPLOSIVER
Herregud, jeg ser ingenting.
- Skru på lykten din. - Har jeg en lykt?
Dotche. Leste du i det hele tatt bruksanvisningen?
Arthur!
Hvor skal du?
Vi må holde oss i bevegelse.
Herregud!
Jeg har ikke sett himmelen på årevis.
Ikke vær redd, min venn.
Jeg lover at ingen skal gjøre deg til fange noen...
Beklager!
Virkelig!
Dr. Karamazov!
Beklager!
Kom igjen, jeg trenger din hjelp med å stanse Skrekken!
Du sa du skulle forklare alt!
- Arthur! - Dot?
Hva gjør du her?
Jeg kom for å redde deg.
Hvorfor har du våpen?
Jeg dekker flanken.
Greit.
C4.
Jeg ser mer enn fire.
Søren ta deg, Skrekken!
Dot, går det bra?
Arthur,
Flåtten og Overkill var der nede.