P&W TEKSTILER TALLINN I ESTLAND
Hva faen …?
Vi har ikke fått leveringer av råmateriale på to uker.
Nå har vi heller ikke strøm.
De må ha stengt den i natt. Hvordan vet du at det skjedde kvart over to?
-Hvor er de andre? -Sykemeldt.
Hva sa politiet?
At de ikke kan gjøre så mye.
Jeg så over tallene på nytt i går. Legger vi ned nå, tåler vi tapet.
Om 20 min har vi et møte med Nikolaus Lehman.
-Hva har du sagt til ham? -Jeg sa det som det er.
At vi har problemer med lokale gangstere.
Vi tar vekterjobber over hele Europa nå.
Vi jobber for mer enn 200 selskaper, mest i Østblokken og Tyskland.
Jeg har vært i bransjen i ti år.
Før det jobbet jeg for STASI. Og før det var jeg politimann i Berlin.
Så jeg kan si at jeg kjenner denne bransjen.
Problemene i Øst-Europa.
-Denne gangsteren… -Hva heter han?
Peter Kolk.
Han vil ha 40 % av overskuddet for å stoppe trakasseringen.
-Han kaller det "lokalskatt". -Det er det dette heter nå.
Er det der ham?
Ja, det er ham.
-Kan du få tak i ham? -Han skal hente penger her i kveld.
Greit. Hvis dere engasjerer meg, skal jeg forhandle for dere.
-Ta meg av alle problemene deres. -Ja vel.
-Hva vil det koste oss? -Full pakke…20 % av overskuddet.
Det er normalt honorar i Østblokken.
-Det er mye penger. -Og mange sikkerhetstiltak.
Greit. Du får jobben.
Hvor fanden ble det av ham? Lehman.
Hva i helsike …?
Hva i alle helveter …? Hva faen driver …?
Hva faen er det de gjør?
Da kan dere sette i gang.
Politihuset i Göteborg
Johan!
-Jeg visste jeg ville finne deg her. -Skrivebordet gjør meg snart sprø.
-Dommen din er kommet. -Det var da på tide.
-Hva ble den? -Jeg vet ikke.
Men vi er blitt kalt opp til "lille mamma".
Det er riktignok ikke ulovlig å rømme fra arrestvaktene.
Men du knuste et sikkerhetsglass i tinghuset.
Den ruta er betalt.
Det som er straffbart…
…er at du begikk frihetsberøvelse overfor betjentene…
-Steen og Martinsson. -Og det med deres egne håndjern.
Det jeg gjorde, gjorde jeg for å få tatt en drapsmann.
Er det ikke det politiet skal gjøre?
Du gjorde alt for å komme ut av en situasjon du selv satte deg i.
Kaller du det politiarbeid, vil jeg vite noe
før jeg bestemmer meg for hva jeg skal gjøre med deg.
Ville du gjort det om igjen hvis du havnet i en lignende situasjon?
Uten å nøle, ja.
Ut fra det jeg har hørt, er du vanskelig å samarbeide med.
Du lytter aldri. Du stenger kollegene dine ute.
Er det ikke resultatet som teller?
Du ser ikke ut til å forstå hva den innstillingen din fører til.
-Nei, hva fører den til? -Fascisme og et lovløst land.
-Din jævel! -Hold ham fast!
-Fremdeles skrivebordstjeneste. -Jeg beklager.
-Du visste at jeg ville bli halshogd. -Du må lære å snakke deres språk.
Jeg trodde vi snakket samme språk.
-Du forstår ikke hva jeg mener. -Hva for noe?
Du lytter aldri, og du stenger kollegene dine ute.
Og det er virkelig vanskelig å samarbeide med deg.
-Så det der kom fra deg? -Ja, det gjorde det.
Ja vel. Kunne du ikke sagt det direkte til meg istedenfor?
HER BOR NINA OG HELEN VELKOMMEN
-Hvor gammel ble han? -76.
-Var det pappaen din? -Nei, mer en slags reservepappa.
-Og en god en også. -Hvor er foreldrene dine, da?
Jeg var så liten da jeg døde at jeg ikke husker dem engang.
I overmorgen kommer jeg og mamma hjem til deg.
Akkurat.
-Ikke gjør noe uten å spørre mormor. -Nei da, det skal jeg ikke.
Det blir morsomt å treffe barndomskameratene dine.
-Hei. -Hei, Johan.
-Hvordan går det? -Bra, takk.
-Fint at du kunne komme -Jeg likte jo faren din, vet du.
Jeg vet det. Du kjenner jo Torbjörn og Lisbeth.
-Hei. -Hei, Johan.
-Helen. -Sven Persson. Velkommen.
-Jeanette, min kone. -Hei, Johan.
Nå går vi inn, dere.
Jeg trodde ikke at du gikk i begravelser.
-Hva døde han av? -Det var hjertet.
Det ligger til familien.
Ha meg unnskyldt.
-Hvordan går det med ham? -Problemene i Estland drepte ham.
-Hva for noe? -Nils, altså.
Nei…nei, skal vi ikke fylle litt mer i glassene?
Hva er det som har skjedd i Estland?
Jeg syns den har noe.
-Er du og Johan gift? -Nei. Nei, det er vi ikke.
-Kjenner du Johan godt? -Ja, det kan man vel si.
Han var forlovet med min søster Maria. Har han ikke fortalt det?
De elsket hverandre så høyt.
-Det var hun som …? -Døde.
Er det noen som vil ha noe mer? Påfyll?
-Du har vel hørt om ulykken? -Litt om den.
Maria var jo bare 19 da hun ble meid ned av en bilist.
Gravid i niende måned.
Da Johan fant henne i grøfta, hadde bilisten stukket av, og hun var død.
Etter noen dager dro han til politiskolen.
Han kom ikke i Marias begravelse.
-Vet noen hvorfor det? -Nei, jeg vet faktisk ikke.
Det må være første gang på alle de årene han er her.
-Hva het han, sa du? -Nikolaus Lehman.
-Hva var det som hendte? -Sven er så jævla sta, vet du.
-Men hva skjedde i Estland? -Du vet…
Vi havnet i…. Det er ei jævla suppe.
-Hva slags fyr er denne Lehman? -En tysk sikkerhetsekspert.
Sven ba ham dra til helvete, og så bare…
Under begravelsen har det vært innbrudd på kontoret.
Dette er helt vilt. Hvem kan ha gjort dette?
-Er det farfaren din? -Og fattern.
Dette bildet fins det ikke noe negativ til.
Hva er dette, Sven?
Denne…Nikolaus Lehman, hvem er han egentlig?
Hei. Jeg ville ikke forstyrre dere før politiet var kommet.
-Det er bra, Gunnar. -Når oppdaget du dette?
-Er det ikke Johan? -Jo.
Hei. Jeg oppdaget det for tre timer siden og ringte politiet med en gang.
-Har dere funnet noe? -Ingen tegn til innbrudd.
Alarmen har ikke gått. Dere må ha glemt å låse.
Alarmen var så avgjort på.
Det er ingen tegn til at noe er brutt opp.
Sier Gunnar det, sto alarmen på.
Dere får skrive en liste over hva som mangler og er ødelagt.
Til forsikringsselskapet? Hva vil dere i politiet gjøre?
Konemishandling pågår i Jonstorp.
-Vi fikser det. -Vent nå litt.
-Får jeg snakke med dere? -Hva vil du?
Ikke ta dette som et vanlig innbrudd.
Ikke skriv "ingen funn" når dere kommer til stasjonen.
Vi kan jo ikke fastslå at det er et innbrudd.
-Ikke noe er brutt opp eller tatt. -Akkurat. Og hva sier det dere?
Det er en klar markering eller en eller annen slags trussel, ikke sant?
Fanden heller. Hva er det du ber om?
Skal vi spekulere på hva glassbitene betyr
mens en jævla idiot banker opp kona?
Vår bil skal dekke 9000 km².
10-24 her. Vi drar til konemishandlingen.
-Hva forventer du egentlig? -"Ingen funn", altså?
Hva i helsike tror du, Falk?
Hvorfor har du ikke fortalt om alle disse menneskene?
Og hvorfor har du ikke sagt noe om Jeanette?
Ikke vær så hemmelighetsfull. Du sier ikke noe. Du bare forsvinner.
Jeg trenger hjelp med noe. Nikolaus Lehman.
-Hva sa du at han het? -Nikolaus Lehman. Tysker.
-Kan du sjekke ham? -Hvorfor? Sto han bak innbruddet?
Jeg vet ikke. Kanskje.
Stockholm vil da ikke la meg kontakte det tyske politiet uten noe konkret.
Johan!
Det vil ikke skje en dritt med den politianmeldelsen. Ikke en dritt.
Der mener jeg at vi kan diskutere aksjer. Det er et rimelig forslag nå.
-Hva gjelder det? -Min klient, Nikolaus Lehman…
…har konstatert at dere ikke har betalt første månedlige honorar.
Han har bedt meg foreslå at hvis dere har lite kontanter,
kan dere betale med aksjer i selskapet. Overfører dere 20 %…
-Jeg har hørt nok. -Vi har ikke lite kontanter…
Det handler ikke om manglende betalingsevne. Jeg vil ha deg ut.
Jeg er på Stadshotellet om dere endrer mening.
Kom deg vekk herfra!
-Jeg får ikke sove. -Er du våken, vennen min?
-Kan jeg sove hos dere? -Ja visst kan du det.
Pappa skal bare låse, så kommer han. Jeg skal fortelle eventyr imens.
Greit, vi har den.
-Der sitter han. -Ja, der sitter han.
Har du noe matpapir? Hva er det du gjør?
-Jeg ringer en kollega i Stockholm. -Hvorfor det?
Kanskje jeg kan jobbe med voldssaker der.
-Stockholm? -Ja, fanden heller.
Jeg kan ikke sortere sykler resten av livet.
Jeg ville ikke jobbet for et selskap som ikke vil ha meg.
Hadde du noe matpapir?
-Hallo? -Sven her. Jeg vet jeg maser.
-Men kan vi treffes? -Hva har skjedd?
Se så fine de ble.
Gikk han bare?
-Hei. -Hysj. Maria sover.
Maria?
Hun heter Maria. Vi oppkalte henne etter søsteren min.
-Hva er det som har skjedd? -Vel…
-Du spurte om en Nikolaus Lehman. -Ja.
Det var…en ren forretningsavtale.
Lehman skulle ta seg av sikkerheten i Estland
mot 20 prosent av overskuddet. Det er normalt i Øst-Europa.
Så da han tok seg av utpresserligaen…
…skjøt og drepte han dem alle.
Fy faen. Jeg kunne selvsagt ikke godta det, så jeg…og Torbjörn,
da vi kom til Sverige, avlyste vi alt og hevet kontrakten med Lehman.
Da skjedde innbruddet på kontoret.
Og så sendte han en Stockholms- advokat som kom med krav.
Og da var det ikke snakk om 20 % av et estisk selskap, nei.
Da var det snakk om 20 % av hele morselskapet.
Og det skal betales senest klokka tolv i natt.
Jeg sparket ut jævelen…
…og i natt våknet jeg av at ei øks sto i soveromsdøra.
-Har dere kontaktet politiet? -De kom etter fire timer.
De så seg litt rundt i huset, fant ingen tegn til innbrudd…
-…og så dro de. -Faen også.
Johan…akkurat nå er det bare deg vi stoler på.
Du må hjelpe oss.
Jeg beklager, men jeg vet ikke hva jeg kan hjelpe dere med.
Jeg er politimann, og jeg kan ikke jobbe privat.
-Hva nå? -Hva skal vi gjøre, da?
-Vi har ingen andre enn deg! -Vil du ha penger, kan vi betale.
Nei, faen heller!
Noe må du da kunne gjøre!
Det er folk som driver med sånt. Jeg kan formidle kontakt med noen.
Det er alt jeg kan gjøre.
Hvorfor skulle vi stole på et svensk sikkerhetsfirma?
Hva faen er det du gjør?!
Helsike.
Kjør inn her.
Hei, Falken! Har du bestemt deg? Tar du i mot tilbudet mitt?
-Jeg selger meg ikke, som andre… -Nei, du har aldri tålt leiepurker.
-Jeanette Nordström… -Persson.
-Sven Persson. -Hei. Mårtenson.
Og det er lille Maria. Da jeg hørte at dere kom, innkalte jeg flere folk.
Når dere er her, kan dere se på lokalene.
Her sitter kriminalpolitifolkene våre. Dine gamle kolleger.
-Så du kjenner dem? -Ja, de er…eller var…
-…noen av fylkets beste politifolk. -Morn, Falk.
-Hei. Carl. -Sven.
-Hva heter du, da? -Lenge siden sist.
-Så du fant fram hit? -Vi har klart et rom til dere der.
Der er alt som trengs. Er det noe, så bare si fra.
-Bra. Da legger jeg meg. -Ja, gjør det. Jeg kommer snart.
Så lenge du leier oss, vokter vi deg.
Vi venter ikke til forbrytelser har skjedd før vi gjør noe, som politiet.
-Det viktige er at vi kan bo hjemme. -Viseadministrerende dir. Pernilla.
-Hei, Pernilla. Velkommen. -Sven Persson. Takk.
Min assistent gjør klar en kontrakt
der du blant annet må godkjenne alltid å følge våre instruksjoner.
For alles sikkerhets skyld. Det er ren rutine.
Og det ville vært flott å bli enige om honoraret nå,
så vi får sjekket denne Lehman alt i natt.
Det burde gå å forhandle med ham. Betale en engangssum, eller…
Én ting til. Jeg vil ha Johan med.
Ja visst. Greit for meg.
-Vi må ha en vi stoler 100 % på. -Jeg tenkte på noe.
-Har din økonomisjef hatt vansker? -Ikke så vidt jeg vet.
Men det har vært feil på linjen i dag.
-Vi sender en bil. Vargudden, hva? -Jeg kjenner jo Torbjörn.
Jeg kan sjekke ham hvis jeg får låne en bil.
Ja visst, selvsagt.
Skulle vi ikke satse på kvalitet, og ikke avdankede B-politifolk?
-Har du sett ham i aksjon? -Nei.
-Han er faktisk jævlig flink. -Men ingen lagspiller, hører jeg.
-Jeg har tilbudt ham en jobb. -Sier du det? Og hva sa han?
Han har ikke svart ennå. Jeg tror han tenker over det.
Hva faen driver du med? Forsvinne uten å si noe og bli ute hele natta!
Du er jo sprø! Vi trodde du snart ville komme igjen!
Vi sovnet i sofaen. Det er besøk til deg.
La oss se om vi kan finne det. Er det dette?
Ikke det? Nei vel, da prøver jeg igjen.
-Hei. -Å, hei.
Jeg er Nikolaus Lehman, Sven Perssons sikkerhetssjef.
-Dette? -Nei.
En gang til? Ja vel.
Kan du gå ut litt, Nina?
Godt forsøk. Ha det.
Jeg beklager å måtte forstyrre deg hjemme.
Men du har møtt herr Persson og hans kone nylig, ikke sant?
-Vet du hvor jeg kan få tak i dem? -Nei.
-Du lyver. -Har du lyst på småkaker?
Du snakker mye bedre engelsk enn meg.
Kan vi få være i fred?
Sven Persson skylder meg honorar for tjenester, men gjemmer seg nå.
Han er villig til å betale en engangssum for jobben i Estland.
Ikke snakk om. Jeg viker ikke en tomme.
-Hvorfor ikke? -Fordi jeg har folk som må betales.
-Hvem da? -En av mine menn ble skutt i beinet.
Han måtte amputere det. Jeg har plikt til å forsørge familien hans.
Jeg betaler pensjonen hans. Gir ikke Persson meg 20 % av selskapet,
skal jeg finne noe som får ham til å gjøre det.
Hvordan fant du fram hit? Jeg står ikke i telefonkatalogen.
Hele deres vakre land er som en åpen bok.
Ringer man myndighetene, forteller de en alt.
Liker du å lete etter stjålne sykler, herr Falk?
Vi mistet dere like etter lekeplassen. Hvor kjørte du dem?
Hvorfor skulle jeg si det?
Ellers setter du i gang noe du ikke kan kontrollere.
-Hva setter jeg i gang? -Det fins et godt, svensk ordspråk:
"Den som er med på leken, må tåle steken."
-Hva dreide det der seg om? -Jeg må bort en stund.
Hva? Hvis du stikker nå, tror jeg faen meg at det er slutt.
-På hva da for noe? -Akkurat. Akkurat. Kom, Nina.
Kom, Nina. Kom.
SENDER E-POST… MELDING SENDT!
-Jeg har fått epost. -Ja vel?
Din oppførsel har fått den mest lovende politimann jeg har møtt,
til å si opp.
Ha det. Det var min kontakt i det tyske politiet.
Lehman var en av de yngre toppene i STASI.
Mye tyder på at da han begynte å jobbe privat, byttet han side.
Til den kriminelle. Én til to, over.
-To her. Over. -Framme om tre minutter. Nå?
Eiendommen er sikret. Vi fant ut hvordan de kom forbi alarmen.
De har sagd ut en luke i taket for å kunne komme og gå som de vil.
Men det gjør vi noe med nå.
Hva med det vinduet der borte? Er du ferdig med det?
-Mamma, vi må gå til hestene. -Kom, så løper vi til hestene.
Etter lunsjen kan vi se over dette. Bedre alarm på dører og vinduer.
-Og sikkerhetsfilm på vinduene. -Ja vel.
-Hva koster alt dette ham? -Med alt utstyr og en ukes vakthold:
800 000. Det er selvkostpris.
Jeg vil gjerne ha litt god reklame i forretningslivet i Sverige.
Carl fant jeg på politiskolen. En jævlig bra kar.
-Og Pernilla, da? -Pernilla, ja.
Hun er en vingeklipt, liten fugl. Datter av en diplomat.
Som tolvåring så hun faren bli skutt av fascister i Spania.
Men politiet tok aldri drapsmennene, så hun har null tillit til politiet.
Elisabeth i klassen min er misunnelig fordi jeg har hest.
Du kan vel la henne få komme hit og ri en gang.
Fem til tre, se bak deg.
Legitimasjon. Carl Höglund, Sikkerhetstjenester AS.
Vi er Varguddens borgervern. Börjesson?
-Hva har du her, da? -Ikke rør noe, er du snill.
Vi har tatt over overvåkningen. Det er ikke noe politi her.
Vi så en jævla haug med biler der borte. Har det skjedd noe?
Fra og med nå tar vi oss av overvåkningen her.
-Vi kan jo hjelpe til hvis det… -Nei takk.
-Lette de ikke etter fingeravtrykk? -Nei.
Ikke rart politiet ikke kan gjøre noe når nærmeste stasjon er 8 mil herfra.
Og vi er ikke i Norrland engang.
Og nå kommer det morsomme: Den stasjonen er ubemannet om natta.
Men de har ei dør med et kamera. Skjer det noe alvorlig,
skal man forte seg dit, stille seg foran kameraet og fortelle alt.
Så åpner de døra med fjernkontroll fra Göteborg, og man kan gå inn.
Sven? Faks.
Jeg ringte en børsmekler for å sjekke, men det var ikke feil.
-Hva har skjedd? -Torbjörn har solgt sin del av AS-et.
-Til hvem da? -Klesdesign i Luleå.
-Og hvem er så det? -Et tekstilfirma. Børsnotert.
Men de har ikke penger til å kjøpe hans andel.
-Hvorfor eier …? -Opsjoner. Han jobbet her i 15 år.
Han eier 35 %, jeg eier 40 %, og 25 % er på børsen.
-Når solgte han, da? -I går.
Vi må snakke sammen.
-Johan jobber sammen med oss. -Ja vel.
Stemmer det at du har solgt aksjene dine til Klesdesign i Luleå?
-Stemmer det?! -Ja, jeg har solgt dem.
-Prisen er en sak mellom meg… -Hvor mye fikk du?!
Du har altså solgt en tredjedel av et selskap som er verd millioner
for 100 000 kroner!
Skjønner du hva du har gjort?!
Du har trukket gangstere inn i familiebedriften min!
Jeg tror at du solgte fordi du eller familien din ble truet. Stemmer det?
-Stemmer det? -Nei…nei, det stemmer ikke.
-Vil dere ha beskyttelse? -Nei. Men jeg vil at dere skal gå nå.
-Det er Falk. -Mårtenson her.
Vi har opplysninger om Luleå-firmaet. Ja, dere bør dra hit i en jævla fart.
Luleå-firmaet fikk nytt styre for en måned siden.
Jürgen Brandt og Wolfgang Müller.
Jeg har sjekket med venner i politiet og skattemyndighetene.
Müller og Brandt er vanlige forretningsmenn på papiret, men…
Dette kom med ekspress for 20 min siden.
De nye aksjeeierne vil med grunnlag i aksjeloven
ha et ekstraordinært årsmøte og bytte ut styret, og deg som direktør.
Det går ikke. Det krever 51 %. De har bare Torbjörns 35.
Luleåfirmaet kjøper opp resten av aksjene våre som er på børsen.
-Hvordan? -De tømmer kontoer i andre firmaer.
Fra selskapsregistret. Müller og Brandt sitter i styret i… Les selv.
-Helsikes mange selskaper. -Og ikke småselskaper heller.
Jeg har truffet mange innvidde personer.
Sjefer for Interpol, Europol og svensk kontraspionasje.
Jeg begynner å miste troen på rettssystemet vårt.
Vanlig kriminalitet har ikke politiet noen problemer med å takle.
Men denne nye, kaldt beregnende forretningskriminaliteten…
Kriminelle som er like metodiske og dyktige som enhver toppleder.
Men loven gjelder ikke for dem. De har sine egne spilleregler.
Det er en ny type kriminalitet alle rike land i Europa vil bli rammet av.
Og den er nå på vei inn i Sverige.
Den første bølgen er sigarett- og spritsmugling, ran og horer østfra.
Den andre: torpedoer og "beskyttelse".
Og i den tredje kommer selskapsovertakelser.
De organiserte kriminelle styrer halvparten av bankene i Øst-Europa.
40 000 selskaper er overtatt ved hjelp av forbrytelser.
Og her i Sverige er det jo fremdeles mange ledige banker og selskaper.
Da jeg åpnet dette sikkerhetsfirmaet for to år siden,
hadde den første bølgen alt skylt over Sverige, og vi var i den andre.
Men nå ser det ut til at den tredje er kommet.
Og nå åpner det seg et uhyggelig scenario.
Sjefen for kontraspionasjen, som er en av de mest innvidde
når det gjelder de virkelig farlige trusselbildene mot Sverige,
sa noe svært urovekkende til meg. I fortrolighet, selvsagt.
Han sa dette:
"Et sted i den andre bølgen mister politiet kontrollen."
"De kan ikke gjøre noe. Rettssamfunnet bryter sammen."
Bli med meg, Gunnar.
Gjør det hvis du vil. Det er ikke nødvendig, men for sikkerhets skyld.
Plutselig kom jeg på da mamma fant deg i sofaen. Husker du det?
Hvorfor var du ikke i Marias begravelse?
I alle disse årene har jeg tenkt og tenkt og prøvd å forstå det.
Jeg fatter det ikke.
Har det noen gang falt deg inn hva vi, familien, følte da du ikke kom?
Johan? Hører du i det hele tatt hva jeg sier?
Hun var så vakker da hun lå der i kirken.
Men du husker henne vel ikke i det hele tatt. Du har vel fortrengt alt.
Ja, de kommer i dette øyeblikk. Det stemmer. Jeg har dem her.
Ja? Flott.
Ja, det er bra.
Da er alt avtalt. Det er bra.
Ja, det skal jeg. I like måte, Richard. Ha det.
Hei, Johan. Du ser blek ut.
-Har du fått et rom? -Visst fanden.
-Takk, Gunnar. Vi ses i morgen. -Ja visst.
Nå føles alt bedre.
-Ja vel. Hva har du gjort? -Jeg har sikret mine aktiva.
Så nå kan Lehman leke alt han vil. Han får ikke noe igjen for det.
Sikret?
Jeg har fremdeles tegningsrett i selskapet. Så jeg har overført alt,
Estlandsfabrikken, lageret, inventaret, løsøre, museet,
alle pennene på bordet, alt sammen, til et annet selskap.
Hva slags selskap?
Et registrert på Caymanøyene. Et som jeg eier 100 % av.
Så nå kan han ta resten. Det er ikke verd en dritt.
Hva faen driver du med?
Vi prøver å beskytte deg og familien, og så endrer du forutsetningene.
Gangstere får ikke ta selskapet mitt!
Har du tenkt på hvordan de vil reagere når de ser at de har aksjer
i et selskap som ikke er verd noe?
Du må for fanden la oss få vite hva du gjør.
-Er dette i det hele tatt lovlig? -Har du et bedre forslag?
Nei vel. Kanskje vi burde ringe politiet…
Vi har ikke klart å sikre noen beviser på kontoret.
-Hei. Er Mårtenson …? -Han sover.
Vi har vaktskifte i morgen tidlig.
Ja vel. Bor dere her, alle sammen?
Nei. Teknikerne er ferdige, og Carl og Ralf har rom på hotellet.
Jeg vil gjerne ha et møte med deg, Mårtenson og Sven i morgen tidlig.
-Og det gjelder …? -Det tar vi i morgen tidlig.
Johan! Ta det rolig, Gunnar. Ta det rolig.
-Fortell nå hva som har skjedd. -Det har skjedd noe forferdelig.
-Du må komme hit, Sven. -Johan! Hva har skjedd, Gunnar?
-Gunnar? Johan! -Ja?
Noe har skjedd. Gunnar vil ha oss til kontoret. Carl og Ralf er på vei.
-Jeg blir med ham. -Ja visst.
Gunnar? Hallo?
Det er Ralf fra Sikkerhetstjenester.
-Tre her. Vi er framme og går inn. -Oppfattet.
Gunnar! Hallo?
Se, mamma. Der kommer postbudet.
Hva er det med deg? Hva har skjedd?
De…de…
Kvinnen og barnet er bak buskene.
Gjem deg! Gjem deg på ditt beste gjemmested! Fort!
Tre her. Vi har funnet Gunnar! Det er en felle.
Noen tvang ham til å ringe! Jeg gjentar: Det er en felle!
Tre til én, over!
Fem her! Vi snur!
Alarmen har gått på herregården. Kjøkkendør, inngangsdør, et vindu.
-Oppfattet. -Helvete.
Sett deg på førersiden. Lås dørene, og hold motoren i gang.
-Fem til tre, over. -Tre her, over.
Én er skutt. Død. Hvor er dere?
På vei tilbake til herregården. Vi er der om ti minutter.
Jeg går inn.
Fem til to, over.
Fem til to.
Er du der, to?
Trykk to ganger for ja, og tre ganger for nei.
Hører du meg når jeg snakker med tre?
Er du i huset?
Ja vel. Hvor mange er de?
Jeg gjentar: Hvor mange er de?
Bra.
Er du der, to?
Jeanette?
Mamma!
-Mamma! -Ikke rør deg.
-Fem til tre, over! -Tre her, over.
De drar østover! To har kontroll over basen! Hjelp meg med jakten!
Hallo? Dette er Sven Persson.
Mistenker vi at du har kontaktet politiet, blir hun henrettet straks.
Kontantkort.
Abonnenten er ikke tilgjengelig nå. Prøv igjen senere.
Fem her! Prøv å avskjære dem ved Abborrtjärn!
Ja vel.
Jævla idiot!
Se opp, venstre side!
Snu. Vi må tilbake.
Fem til to, over!
Fem til to! Over!
-To her. -De slapp unna!
Nikolaus Lehman er en av dem! Jeanette er i live!
Sjekk bilen og bilnummeret. Faen!
Ja, vi skal sjekke det. Takk skal du ha. Ha det.
-Hva var det? -Gamle Jon Eliasson og barnebarnet.
De hadde hørt mange skudd ved Abborrtjärn.
-Krypskyttere, eller hva? -Jeg sa vi skulle sjekke det.
Hva er det for slags jævla sikkerhet? 800 000 for hva da?
Hvorfor gjorde de dette? De eier jo allerede nesten hele selskapet.
De må ha fått vite at aksjene var verdiløse.
Hva faen er det du snakker om?
Sven tømte selskapet for alt av verdi i går.
Var det dette du skulle si til meg i går, men utsatte?
Vent nå litt.
Hvis det er årsaken, hvordan faen kunne de vite det?
Ekstremt fine saker. De mikrofonene har jeg bare sett på bilder før.
De er ikke å få kjøpt for penger.
Hva faen er det vi står overfor her?
Jeg begynner å rense huset.
Det var ikke noe i bilen. Falske skilter.
Hvordan kunne du være så jævla dum å tømme selskapet?!
Fatter du ikke at det får følger? Jævla korttenkt!
Din kone er kidnappet, og Mårtenson er død!
-Hva gjør vi? -Vi ringer ikke politiet.
-Det avgjør ikke du! Reglene sier… -Politiet betaler aldri løsepenger!
-Ringer vi dem, dør hun. -Adlyd ordrene! Ring politiet nå!
Vent! Du ringer ikke.
-Vil de ha penger, skal de få det. -Vi skal ta dem.
Dere gjør ikke en dritt! Forstått?
Porten!
-Mamma, mamma! -Nei…nei, ikke kom hit!
Hva er det, Jeanette? Hva har skjedd?
Få henne vekk herfra. Hører du meg ikke?! Få henne vekk nå!
Jeg tar henne.
-Nei! Mamma! -Bra, Maria.
Bort! Gå bort! Gå!
-Ja? -Sven?
Hun har et colombiansk halsbånd.
-Se mot vest. Ser du det høye treet? -Hvor da?
-Det i midten. Ser du det? -Ja.
Klokka tolv i dag, hvis vi ikke får det vi vil ha før det,
så vil dette skje med din kones hals.
Det samme vil skje hvis dere prøver å ta av halsbåndet eller tukle med det.
Noen vil kontakte dere. Gjør som han sier før tolv, eller så…
Jeanette? Jeanette!
Slipp! Slipp meg!
Ta vare på henne for meg.
-To til tre, over. -Tre her, over.
-Rens huset for mikrofoner. -La meg få se på det, Jeanette.
Det er jobben min.
Det dreier seg ikke om penger lenger. Ikke for vår del.
Jeg fører de 800 000 kronene tilbake til kontoen din med en gang.
Hvorfor er mamma sint på oss?
Mamma er ikke sint.
Hun er…hun…
Så du noen av dem?
De…de teipet over øynene og munnen min.
Så satte de meg av i skogen noen kilometer herfra.
Da jeg klarte å få av teipen, var de…var de borte.
Du hørte ikke at de sa noe til hverandre?
De…luktet merkelig. Noe vemmelig.
Hva tror du, Ralf? Jeg fant denne ved treet.
Vel, den tråden som går rundt halsen, den er fiberoptisk.
En vanlig elektrisk leder kunne jeg koblet rundt ladningen og klippet.
Kapper jeg denne, stopper…infoen som går gjennom den, og det smeller.
Du kan ikke åpne røret og bryte strømmen innenfra?
Nei, Det er det første de har tenkt på.
Teoretisk kan vi spyle en stråle vann med ekstremt høyt trykk på røret
og ødelegge en vital del, men da gjelder det ikke å treffe en utløser.
Men da må jeg røntge røret først.
To til alle. Borgervernet er her igjen.
-Hei. -Vi ser etter Sven og Jeanette.
-Hvorfor? -Hva gjelder dette?
-Er Sven Persson eller fruen her? -Ja, hva vil dere med dem?
En av deres biler har kollidert med en Saab med tyske skilter.
-Det stemmer. -Skal dere ikke ringe politiet?
Nei, det ordner vi selv. Vi flytter dem selv.
-Og det ble hørt skudd i morges. -Det smalt da vi kolliderte.
Jeg gjenkjenner deg. Du er politimann, ikke sant?
Jeg må be dere forlate området.
-Nå. -Ja vel.
Er alt i orden, Sven?
Nikolaus' advokat ringte. Han vil ha et møte på Stadshotellet om 20 min.
Nå får vi kravet.
Jeg visste det. Jeg visste det!
Varguddens borgervern ringte nettopp. Hult, Nyman og de gutta.
Ja vel?
De vil ha litt mer informasjon om hva slags politioperasjon som pågår der.
Det må være en feil. Det er ingen politifolk der.
De nærmeste er NÄPO i Vänersborg. Dit er det sju eller åtte mil.
De sier det står kolliderte biler der, og Johan Falk nekter å si noe.
-Er Johan der oppe? -Han ser ut til å lede aktiviteten.
-To går inn og sjekker hotellet nå. -Oppfattet.
-To her. Lokalet er sikret. -Det er oppfattet.
Sitt ned.
Min klient har fortalt at du nå er villig til å betale det du skylder.
Det stemmer nok.
Han understreket at det var viktig at alt var klart innen klokka tolv.
Jeg har instruksjon om å gi beskjed om det er tilfelle eller ikke. Greit?
Bra. Da tenkte jeg at vi kunne gjøre sånn.
Overdragelsesavtale
Jeg vet bare at han er ved Vargudden og lager masse bråk.
Men hvorfor han er der, og hva han gjør, vet jeg ikke. Vet du det?
Jeg ante ikke at det var der han var.
Jeg har prøvd å ringe ham flere ganger. Har du det?
-Når stakk han av? -Det var i går morges.
-Er det slutt mellom dere? -Det vet jeg ikke.
Jeg har gjort klar overdragelsesavtalen.
Så du kan overføre de…
-Hei. -Hei, det er meg. Hvordan går det?
-Går det bra? -Ja da. Kan jeg ringe deg senere?
-Hva gjør du? -Jeg jobber.
-Med hva? -Var det noe spesielt?
Nei, jeg har sjefen din her. Vi lurer på hva du driver med der oppe.
Johan? Hallo, Johan?
-Så mye var vi ikke enige om. -Etter min klients mening…
…begikk du et lovbrudd og bedro aksjeeierne da du flyttet aktivaene.
Største eier, Klesdesign i Luleå, også min klient,
eier i dette øyeblikk 37 % av aksjene i selskapet ditt.
Med de 20 % du skylder Lehman, styrer mine klienter hele selskapet.
Han vet for mye om Svens økonomi. Han har ikke alt fra mikrofonene.
Ellers må politiet inn.
Hva gjør dere nå? Sender dere en bil opp dit, eller hva?
Nei. Det er ingen grunn til å rykke ut, så vidt jeg kan vurdere.
Bare synd at han sluttet på den måten.
-Hva? -Han sa opp via epost.
Men…ja.
Ja, det er Sellberg. Vi må sende en patrulje til Vargudden.
-Tenke å gå på Jeanette. -Det skjedde med dere også, hva?
De brøt seg inn i huset og gikk på Lisbeth.
Fikk du også et halsbånd?
Så tvang de deg til å selge aksjene og gi all info om firmaets økonomi.
Og de sa at hun kom til å dø hvis dere kontaktet politiet.
Ikke sant? Faen heller, Torbjörn!
-Gi deg! -Jeg kan faen ikke fortelle noe.
Da kommer de tilbake og…tar…
Fire til fem, over.
-Fem her. -Jeg er ferdig med bomben.
Jeg kommer.
Hvis hun dør, og jeg får vite at dere kunne reddet henne…
Jeg har undersøkt den delen du fant ved treet.
Her sitter en detonator som reagerer på røntgenstråling.
Røntger vi røret, så…
-Ja. -Så det er ikke noe dere kan gjøre?
Hvem er det?
Hva faen gjør de her?
-10-24? -Vi skal sjekke de kolliderte bilene.
Og bomben, da? Hvordan fanden slår man den av?
I de tre hullene sitter mikrobrytere med innstillinger fra null til ni.
Med riktig kode kan vi klippe over fiberoptikken.
Kvart på elleve. En time og et kvarter igjen.
Skal du komme i min begravelse, Johan?
-Hvor mye mer er det? -Varelager og eiendommer er tatt.
Bra. Da er det bare rene penger igjen.
Vi kan jo gå i banken og overføre 57 % av dine midler til min klient.
Du får ha meg unnskyldt. Jeg må på toalettet først.
Dette går til helvete. Til helvete.
Han vil ha penger nå. De er på Caymanøyene. Klokka er 04 der.
Han vil i banken og hente pengene nå, men jeg har ingen her.
-Hvor er Nikolaus Lehman?! -Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke! Jeg sverger på at jeg ikke vet det.
Vi har bare hatt telefonkontakt.
Ring ham. Ring!
-Ja? -Det er gjort. Hva med bomben?
-Få snakke med min advokat. -Hvorfor?
-Ellers legger jeg på med en gang.
Ja? Alt er underskrevet.
-Bare kontantene er igjen. -Bra. Kom deg vekk derfra nå.
Og la meg få snakke med den idioten igjen.
Hvor møtes vi? Eller skal du bare gi oss koden?
Jeg aner ikke hva du snakker om. Dette er rene forretninger.
-Vær så snill. -Jeg ville ikke at dette skulle skje.
-Nå gir du meg ikke noe valg. -Nikolaus! Nik …!
Avbryt øyeblikkelig. De er på sporet av oss.
Vi har fått nesten alt. Pakk og vent. Jeg kommer snart.
Halsbåndet er ikke vårt problem.
Oppdragsgiveren min mener at dette er avsluttet nå.
Hva faen har skjedd? Hva har skjedd?
Snakk med han der.
Hva har skjedd? Hva?
Helvete heller, Johan. Hva har du gjort?
Du har jo drept henne! Skjønner du det?!
Du har jo drept henne.
Hopp inn.
Mamma!
-Jeg skal bare en tur ut til hestene. -Nei!
Hei, vennen min.
Hva er det for noe? Hva er i veien?
-Johan! Hva er det?! -Hva faen …?
-Hva gjør du her? -Du er jo likblek!
Sellberg sier at du har sagt opp. Hva foregår?
Hva er det som har skjedd? Hva faen har jeg gjort?
Kommer mamma til å dø?
Jeg ringer i neste uke. Vi har et lite problem med et selskap i Malmö.
-Falk nevnte noe om en bombe. -Ikke spør. Du vil ikke vite noe.
-Det må da være noe du kan gjøre. -Jeg må ha koden. Sånn er det.
-Hvordan kan du få tak i den? -Det vet jeg faen ikke.
Nikolaus' advokat har ringt tre lokalsamtaler.
-Til Sven, og to til. -Stadshotellet.
Feil nummer. Hvor har du bilen?
-Vargudden eiendomsmekler. -Johan Falk fra Göteborgpolitiet her!
Jeg må ha info med en gang! Det er nødssituasjon!
Jeg må vite om noen fra Fredrixon har leid en eiendom av dere!
-I de siste dagene? -Nei, den siste måneden!
Vi har ikke leid ut til det advokatfirmaet.
-Utenlandske selskaper? -Ja, to stykker.
Da må jeg ha navn på dem du pratet med og adressene til der de leier!
-Ja vel. -Høyre, høyre.
Jeanette dør om 20 minutter hvis jeg ikke finner noen som kan koden.
Du setter familien din først, men det du sier, blir mellom oss. Forstått?
De sa de ville få vite det hvis jeg sa noe.
Nei. Politiet må avsløre kilden sin, men det trenger ikke jeg.
Selv ikke Torbjörn får vite hva du sier til meg.
-Jeg vet ikke hva jeg skal fortelle. -Av to adresser får jeg sjekket én.
-Da de tok deg med herfra… -Jeg var her hjemme hele tiden.
De brøt seg inn, og så klistret de teip over øynene mine.
Og så satte de et kjede med en beholder rundt halsen min.
Jeanette sa noe om at det luktet av klærne deres.
Ja, sulfat.
Sulfat?
-Er du sikker? -Jeg jobber med parfyme og dufter.
-En adresse var til sulfatfabrikken. -Vent!
Den jævelen som tok av meg kjedet…
for teipen gled av.
Han er blond. Nesten hvithåret.
Er det ikke bedre at du går inn til Maria?
Det er Johan! Han tror at det fremdeles er en sjanse!
-Hva for noe? -Den går av presis tolv uten koden.
Vi har en bil der, NÄPO i Vänersborg. Den eneste innenfor åtte mils radius.
-Når de ikke fram, går jeg inn selv. -Vil du kidnappe noen som …?
Som kan koden, ja. Jeg kaller det nødrett. Har du et bedre forslag?
Ja vel, hva er adressen?
-Faen som det stinker. -Ser du noe, eller hva?
Tyske skilter igjen. Vi går ned og snakker med dem.
Det er ikke sikkert at de vet noe. Tyskere pleier å fiske og leie her.
-De er nesten i nummerrekkefølge. -Hallo, er det noen her? Hallo?
Vent. Vi har snakket om et eventuelt angrep med våpen.
-Ja vel? -Faen heller, Carl.
-Vi er ikke leiesoldater. -Snakk for deg selv. Jeg blir med.
Helvete heller, tiden går jo! Jeg blir med.
-Jeg kan ikke ta ansvaret. -Hun er min kone!
Hva med Maria?!
-Jeg tar meg av henne. -Da drar vi.
Vi er oppdaget. Nikolaus er her om 5 min. Da drar vi.
Danielsson her. Hvordan går det?
Vi er der om maks ett minutt.
-Jeg er der nå. -Vi har kriminalvakta på tråden.
Johan? Bilen er fem-seks minutter fra dere.
Det er ikke sikkert at vi rekker å vente.
To ambulanser og tre politibiler til fra Vänersborg kommer om 30 min.
Og beredskapstroppen fra Göteborg har dratt.
Og Johan? Takk for at du informerte meg så lang tid i forveien.
Ingen årsak.
Ja vel, vet dere hva dere skal gjøre?
Rekker vi ikke tilbake med noen som kan koden, får du den over radioen.
-Klarer du det i så fall? -Ja.
-Hører du meg? Over. -Jeg hører deg godt.
-Da begynner vi. -Sender ved hytta og veien ned.
-Det kan være en alarm. -Vi får gå rundt.
Nikolaus er her. Vi drar.
De er her! Kom dere vekk!
Koden! Koden!
Faen også! Han med det hvite håret må vi ta levende!
Herr Falk. Hva er det som foregår?
-Koden! -Jeg har ikke koden.
-Hvis hun dør, så dør du også! -Hør her, jeg har ikke koden.
Det er bare partneren min som kan den.
-La meg ta radioen min. -Vent!
Én til to, over.
Én til to, over!
Svar, for faen!
Slipp våpenet!
Koden! Gi meg den jævla koden!
-Ralf til Sven, over. -Jeg er her, over.
Få Jeanette ned til fabrikkhavna, der jernbanen slutter! Løp!
Vi kommer!
Hva er det som foregår?
Hva faen …? Det der var jo…
Hør her, å ta livet av meg vil ikke hjelpe noen.
-To til én, over. -Er hun død?!
-Nei, hun er her. -Skal jeg …?
Jeg er en mann av ære. Hvis jeg sier noe, mener jeg det.
Gå. Ta kontraktene, redd kvinnen og la meg gå.
Så skal jeg aldri plage noen av dere mer.
Eller…vær en fordømt politimann og arrester meg.
Og risiker å miste kvinnen i enda et blodbad.
To til én, over.
-To til én, svar. -Falk. Jeg har din sjef. Hvor er du?
En mann av ære, ikke sant?
Jeanette!
Jeg skal ikke plage dere mer.
Jeg er klokka fire bak deg. Jeg har ikke klart skudd.
Jeg ser ham ikke. Du må ta ham.
Nei, det er over. Hør etter!
Nikolaus Lehmann slapp unna, men vi har Jeanette. Hun er uskadd.
Johan?
Du skal vel ha tilbake din tredjedel.
Vi ses vel på mandag, som vanlig?
Vi har jobbet videre med dette.
De to tyske styremedlemmene i Klesdesign AS Luleå har rømt landet.
Og advokat Fredrixon ble pågrepet for en time siden i Stockholm.
Dere ser ut til å ha reddet en lang liste svenske selskaper.
Fire børsnoterte.
Denne Nikolaus Lehman driver i hele Europa, men er ikke notert noe sted.
Ingen familie, så vidt vi vet.
Ingen vet hvilket land han bor i engang.
Vi har fingeravtrykkene hans.
Pappa!
Forretninger.
Oversatt av Tor Hundstad