Ser du han?
-Nei. -Ringte han ikke?
Jepp. Han sa han kom til middag.
Der er han.
Fort deg.
Hvor er halskjedet mitt?
Hvilket halskjede?
Det med løvetennene.
Mamma fikk meg til å legge det ut. Det stinket.
Mamma!
Hei, hei. Ta det rolig.
Brandy, hvor er musikken?
Kommer.
Han kjører opp nå.
Her kommer han!
Hei, pappa.
Kjære, hvordan har du det?
Hei, folkens. Tett trafikk i dag.
Så, hva foregår?
Hvordan var dagen din?
Lang. Tre komitémøter og lunsj i Det hvite hus.
Kan jeg få litt limonade?
Hva hører jeg?
Det er trommer, pappa.
Afrikanske stammetrommer fra Senegal.
Nei. Jeg syntes jeg hørte noen banke på.
Det var vel ingenting.
Du har noe i ansiktet. Tørk det bort.
-Pappa! -"Pappa."
Ikke si at hun er i gang med disse studentutvekslingstingene igjen.
Jeg sa jo det ikke ville fungere.
Vær så snill. Tiden er snart ute.
Piper, vi har snakket om dette.
Jeg vet det, men fristen er i morgen. Så er det over.
Vi vil miste muligheten til å berike livene våre
og knytte slektskapsbånd mellom våre svarte afrikanske brødre.
Ikke se på meg. Det er hennes ord.
Du har fått frem poenget ditt, så la trommene få en pause. Skålen din.
Vær så snill?
Vær så snill, vær så snill, vær så snill?
Du er ferdig.
Talen til pressekonferansen?
Det blir det,
når jeg kommer forbi "God morgen, og takk for at dere kom."
Afrikanske trommer?
Jenta er besatt. Hva kan jeg si?
Hvorfor kan hun ikke være besatt av noe mindre forstyrrende,
som plikter eller lekser?
Vi får ikke alltid velge våre besettelser.
Noen ganger velger de oss.
Hun vil virkelig dette.
Du får kortversjonen. Jeg er hjemme med henne hele dagen.
Hvor lenge ville denne utvekslingsstudenten vært her?
Rundt fire måneder. Første halvdel av skoleåret.
Og hvor ville de komme fra?
Hvor som helst på kontinentet Afrika er greit for Piper.
Kanskje det ville være bra å ha en afrikansk elev i huset.
Korte ned kulturgapet
mellom svarte amerikanere og svarte afrikanere.
Hører jeg "Det er greit for meg"?
Bare du forstår at dette blir ditt ansvar.
Jeg har ikke tid til å være barnevakt.
Tusen takk, pappa. Jeg visste du ville ombestemme deg.
Lurer på hvordan hun vil se ut,
eller hvilket land hun vil komme fra.
Hvordan vet du at det blir en "hun"?
DUNDEE, SØR-AFRIKA
Du skal si det til han? Du forteller han at jeg kan dra?
Jeg kan ikke fortelle han noe, Mahree.
Vi diskuterer det, og han avgjør hva som er best.
Jeg tror jeg starter med en salat.
Diskutere, fortelle, hva du enn kaller det, han hører på deg.
Det vil skje hvis du ikke har innvendinger.
Kanskje.
Hva vil du ha, Rian?
Jeg vil ikke ha grønnsaker.
Hun spurte hva du ville ha, ikke hva du ikke ville ha, domkop.
Der er han.
Pappa, vi er her.
-Hei, pappa. -Hei, Rian.
Han smiler. Det er et godt tegn.
-Hei. -Hei, Pieter.
-Hei. Hei, Mahree. -Hei, pappa.
-Gode nyheter? -Vi tok han.
-Hvem? -Stephen Biko.
Den svarte opprøreren?
Ikke nå lengre.
Nå er han i fengsel i Durban.
Hvem er Stephen Biko?
En svart bråkmaker som alltid lager problemer.
Akkurat som deg.
Han brøt forbudet med å reise utenfor området sitt.
Godt gjort.
Kanskje vårt stakkars land kan få litt fred.
Hva skal vi spise?
Jeg er kjempesulten.
Hva foregår?
Foregår? Ingenting foregår.
Mahree vil reise til Amerika på et dumt studentutvekslingsprogram.
Hun er redd for å spørre deg fordi du kan si nei,
så hun vil at mamma skal gjøre det for henne.
Studentutvekslingsprogram?
Når dukket dette opp?
Rundt en uke siden. Rektoren sendte ut papirene.
Til Amerika?
Ja, pappa. Er det ikke spennende? De forente stater.
De som drar og går på en utenlandsk skole får ekstra studiepoeng.
-Hva mener du om dette? -Mamma synes det er flott.
Hun sa ikke at det var flott. Hun sa det var interessant.
Pass deg, du har bare ett liv.
Rektor sa at å reise utenlands gjør det enklere å komme inn på universitet.
Kanskje til og med fulle skolepenger, og...
Synes du dette er en god ide?
Vel, hun har aldri vært utenfor Sør-Afrika,
og hun er litt ung.
Ja. Det er hva jeg synes.
Men det blir bare for et par måneder, kostnadene er overkommelige,
og det er en mulighet hun kanskje ikke får igjen.
Hvis hun bor hos en ansvarlig familie, synes jeg vi kan la henne reise.
Kan jeg spise hvis jeg sier ja? For jeg er sulten.
Takk.
Å, takk, pappa. Takk.
Unnskyld meg, boss.
Pokkers kaffir!
La meg hjelpe deg. Kom.
Ut!
Jeg håper jeg får dra et spennende sted, Flora,
som New York eller Los Angeles, det ville vært flott.
Får du ikke et valg?
De prøver, men det avhenger av hvor mange familier
som lar utenlandske elever bo hos dem.
De kaller dem vertsfamilier.
Jeg tror å reise til Amerika blir bra for deg.
Tror du? Hvorfor?
Jeg vet ikke. Små ting jeg har hørt.
Som hva da?
De tenker annerledes der.
Noen ganger er det bra å lære hvordan andre mennesker tenker.
Jeg drar for å ha det moro, Flora,
ikke for å lære noe.
Er det sant?
-En afrikansk elev i hjemmet deres? -Ja.
Ikke bare en afrikansk elev,
en sørafrikansk elev.
Som om du vet hvor Sør-Afrika er.
Jo, det er sør for Nord-Afrika.
Så kan du hjelpe oss?
Hjelpe hvordan?
Vel, fortell oss om Afrika.
-Hvorfor meg? -Fordi du er afrikansk.
Det vet jeg.
Jeg er nigerianer.
Nigeria er like langt fra Sør-Afrika som Washington sikkert er fra London.
Det visste jeg ikke. Du hjelper oss allerede.
Alt jeg kan fortelle er at det er seriøse problemer i Sør-Afrika
mellom svarte og hvite.
Vet dere om apartheid?
A-part-eid?
Tenk på det engelske ordet "apart", adskilt.
Som å holde folk adskilt fra hverandre. Svarte og hvite.
De svarte er ikke lykkelige fordi de behandles dårlig.
Jeg trodde du trengte hjelpen min.
Jeg hører mamma og pappa prate om det av og til.
Vet du hvilken landsby gjesten deres kommer fra?
Nei. Aner ikke.
Vel, det er ni stammer i Sør-Afrika,
og alle snakker forskjellige språk.
Har du hørt at jeg skal bo med familien til et kongressmedlem i Washington, D.C.?
Et kongressmedlem.
Det er en veldig viktig person, ja?
En veldig viktig person.
De forente staters representant fra California,
Kongressmedlem Ronald V. Di-lums.
Merkelig navn, Di-lums.
Di-lums?
Ja. D-E-L-L-U-M-S. Di-lums.
Dellums?
Nei. Di-lums.
Hva vet du om han og familien hans?
Han har en kone og tre barn.
To gutter og en jente på min alder.
Har du sendt dem et bilde?
Spøker du? Jeg hater alle bildene mine.
Og de ba ikke om et i søknaden.
Hei, se, se! Se hva jeg har fanget!
Er den ikke fin?
Fugleboken kaller den en veverfugl.
Vil du vite hvorfor?
La meg gjette. Fordi den vever?
Ikke rettferdig. Du har lest boken.
-De vever reiret sitt som... -Med kvister.
Det stemmer.
-Det sto ikke hva den spiser. -Gi den en orm.
Jeg prøvde. Jeg prøvde også druer, brød og jungelhavre.
Den spiste ingen av dem.
Izimbewu.
Hva er det?
Frø.
Hvordan vet du så mye om denne fuglen?
Det var veldig mange av dem i landsbyen min.
Hadde du en?
Ikke i et bur.
De var frie.
Som liten jente pleide jeg å se dem bygge reirene sine.
Store kurver så høye som et menneske.
Og inne i dem var det mange mindre reir
hvor de oppdro familiene sine.
-Som en landsby. -Ja.
Og det var mange forskjellige farger.
Røde, og noen svarte, og andre var gule.
Jeg så på dem i mange timer,
og tenkte på hvordan de arbeidet sammen,
hjalp hverandre.
Jeg så dem aldri slåss.
Jeg lurte på hvorfor mennesker ikke kunne være mer som dem.
Fordi mennesker ikke er fugler, Flora.
Du sier så mye rart noen ganger.
-Frø? -Ja.
Jeg skal prøve.
Husket du å pakke sjampo og en ekstra tannbørste?
Ja.
Og en varm jakke? Det er vinter der når det er sommer her.
Å, det visste jeg ikke.
Vel, jakken din er pakket, og ekstra kjoler.
Mahree, se på flagget.
-Hvor fant du det? -Hva?
Flagget, dummen. Hva gjør du med det?
Jeg fant det. Hva er galt med det?
Det er flagget til de sørafrikanske bråkmakerne.
Gi meg det.
Pappa banker deg hvis han ser det.
Hvordan kunne jeg vite det? Det bare lå i gaten.
-Hva lå i gaten? -Ingenting.
Mahree, husk hva jeg har sagt.
Ikke dra noe sted alene,
ikke snakk med noen jeg ikke kjenner.
Det vil si alle.
Hold deg i nærheten av kongressmedlemmet og familien hans.
Mamma, ikke gråt igjen.
Det går bra. Virkelig.
Så klart. For innen en uke
vil hun ha slik hjemlengsel at hun trygler om å få komme hjem.
Det vil jeg ikke.
Jo, det vil du.
Om en uke er du tilbake i dette huset, i din egen seng,
og aldri prate mer om å dra til Amerika.
Husk disse ordene.
-Vel, du tar feil. -Si ha det til broren din.
-Ha det. -Ha det.
Ha det.
-Ta vare på deg selv. -Det skal jeg.
Jeg skal skrive. Vent på brevene mine.
-Ha det morsomt i Amerika. -Det skal jeg.
Og vær oppmerksom.
KONGRESSMEDLEM LEDER ANGREP PÅ APARTHEID I SØR-AFRIKA
Sørafrikanere sier de behandler alle mennesker humant.
Men poenget er at dødstallene blant svarte babyer i Sør-Afrika
er 13 ganger høyere enn for hvite babyer.
Mangel på jobber, utilstrekkelige boliger,
kronisk matmangel er daglige hendelser...
Har en deadline.
-God tale, kongressmedlem. -Ja. Som alltid.
Takk.
Hvorfor kom det ikke flere?
Vet de ikke at dette er viktig?
Ikke viktig nok.
Det var uansett en god tale.
Og jeg kan si at jeg måtte rope for å bli hørt.
Å, vi må dra. Flyet hennes lander snart.
Ja. Hva heter hun... Maria Box?
-Mahree Bok, pappa. -Akkurat. Mahree.
Vi stopper innom kontoret på vei tilbake slik at du kan treffe henne.
Great. Kjør forsiktig. Mah-ree.
Mah-ree.
ANKOMST
Mine damer og herrer, flight nummer 745,
direkte fra Johannesburg
har ankommet gate 17-A.
Mine damer og herrer, flight...
Der er de.
...direkte fra Johannesburg har ankommet...
Det ville være mye enklere hvis vi visste hvordan hun så ut.
-Jeg vet det, kjære. -Der er hun! Der er hun.
Mahree. Kom hit.
-Gi henne blomstene. -OK.
Mahree.
Vi tok visst feil.
OK.
Kanskje hun mistet flyet sitt.
Kom igjen.
Får jeg be om oppmerksomhet. Flight nummer 453...
Unnskyld meg. Vi ventet en passasjer med dette flyet.
Hva var navnet?
Mahree Bok.
Jeg er Mahree Bok.
Å nei.
Det kan ikke være henne.
Hvor mange Mahree Boks kan det være på et fly?
Men hun er hvit.
Det ser sånn ut. Kom igjen.
-Hei, Mahree. -Hallo.
Mahree Bok? Utvekslingsstudenten?
Ja.
Utvekslingsstudenten fra Dundee, Sør-Afrika?
Ja. Jeg skulle møte kongressmedlemmet Di-lums og familien hans.
Dellums. Jeg er Roscoe, og dette er min datter Piper.
-Hvor er kongressmedlemmet? -På jobb.
Ved Capitol?
Ja. Du skal få møte han. Vi stikker innom på tur hjem.
Godt. Jeg har to kofferter. Jeg skal peke dem ut for dere.
Kom igjen.
Roscoe, hvordan går det?
Bare bra, Ken. Hvordan går det med deg, Jason?
Ron har fortalt oss om det nye familiemedlemmet.
Vi er ganske spente på det.
-Kan du unnskylde oss? -Ja visst.
-Godt å se deg. -Takk.
-Er hun her? -Ja, det er hun.
Send henne inn. Hun skal ikke vente i korridoren.
Det er noe du må vite.
Piper, er det deg? Du har virkelig vokst.
Si at det ikke er henne.
Jeg skulle møte kongressmedlemmet.
Ja. Dette er min mann, Ron.
Kongressmedlem Ron Dellums.
Og, kjære, dette er vår nye husgjest,
Mahree Bok.
Du spøker. Dette er en spøk, ikke sant?
Ikke sant?
Dere er familien?
Ja.
Og du er kongressmedlemmet?
Velkommen til Amerika.
Jeg visste aldri at stillhet kunne være så øredøvende.
Hvordan kunne dette skje?
Vi falt for våre antagelser.
Vi antok at "afrikansk" betydde svart afrikaner.
Hun trodde "kongressmedlem" betydde hvit politiker.
Vi tok alle feil.
Så du oppførselen hennes når hun fant ut hvem vi var?
Jeg tror ikke hvem vi er er problemet.
Hva hun er og hva vi er har ingenting med det å gjøre.
Når vi får henne hjem og blir kjente med hverandre,
så går det nok bra, skal du se.
-Hvor mye lengre? -De skal være på vei.
Jeg håper musikken er rett. Det er Zulu.
Velkommen MAHREE
Dette er flott. Jeg trenger en Zulu kazoo.
Det er ikke en Zulu kazoo.
Zulu kazoo, og det er du.
Her kommer bilen. Gjør dere klare.
Hvor er vi? Hvorfor er vi her?
Det er her vi bor.
Dere bor her?
Hjelp meg med koffertene hennes.
Velkommen!
Hvor er hun?
Alle sammen, møt Mahree.
Det er Billy, Erik...
Kom igjen. Hvor er hun egentlig?
Det er henne.
Jeg trodde vi bestilte en ekte afrikaner.
Kom ut, kjære. Vi mente ikke å skremme deg.
Vi ville bare ønske deg velkommen.
Ja, vi mente ikke å skremme deg.
Stakkaren må være utsultet.
Jeg er bare glad hun er på Pipers rom,
og ikke vårt.
Hvor lenge kan hun vare der?
Jeg har lest at du kan klare deg i ukevis uten mat, men dager uten vann.
Med mindre du er en kamel.
Kan dere ikke oppføre dere?
Det er en god ide.
Det er hun som behandler oss som vi er smittsomme eller noe.
Mahree er bare opprørt.
Det er hun ikke alene om.
Jeg tror at litt følsomhet og modenhet er det vi trenger akkurat nå.
En hvit sørafrikaner?
Ja, jeg vil foreta en noteringsoverføring til Bok-familien i Dundee, Sør-Afrika.
Det er et nødstilfelle.
Hallo?
Hva er en internasjonal operatør?
Det er søsteren din.
Hallo? Ja, vi tar imot samtalen.
-Mahree? -Ringer hun allerede?
-Ja. -Hei, mamma.
Hei, kjære, hvordan går det?
Ikke si at hun har hjemlengsel allerede og vil dra.
-Hvor lenge sa jeg? -En uke.
Du sa hun ville hjem innen en uke.
Det er bare to dager.
Slutt å erte. Du vet ikke om det er derfor hun ringer.
La meg snakke med henne.
Er det min ensomme lille blomst?
Hei, pappa.
Det går bare to fly i uken.
Tror du at du kan takle et par dager til?
Mahree?
Hvem har sagt noe om å komme hjem?
Jeg bare ringte for å fortelle at jeg har det alle tiders.
Virkelig?
Ja. Det har vært... flott.
Og familien er... herlig.
Jeg må legge på.
Noen må bruke telefonen. Jeg skal skrive. Glad i dere. Ha det.
-Hva er galt? -Ingenting.
Hun sier hun har det alle tiders.
Du har fremdeles fem dager, pappa.
-Piper sover på gjesterommet. -Og så?
Så får vi se hva som skjer i morgen.
Se hva da?
Se om Mahree ombestemmer seg.
Dette er en hvit sørafrikansk jente i et hus med svarte.
-Hva skal hun ombestemme seg om? -Hva om jeg kan overtale henne til å bli?
Kjære, hør på meg.
Jeg har kjempet mot fordommer hele livet mitt.
Både her og utenlandsk.
Det går mot alt jeg står for
å ha en rasistisk, hvit sørafrikaner i hjemmet mitt.
Hun er bare et barn, Ron.
Ja, hun er et barn som helt klart ikke vil være her.
Roscoe, hun låste seg inn på et rom.
Slå den.
Å, vær stille.
-Hei, Billy. Noe tegn på henne? -Nei.
Jeg syntes jeg hørte vasken på badet, men jeg kan ha innbilt meg det.
Vel, jeg tok med litt mat til henne på vei hjem.
Vil du prøve?
Piper?
Hvis hun ikke vil komme ut, burde vi la henne sulte.
Til Mahree. Gjør deg klar for ditt livs opplevelse!
Din nye amerikanske venn, Piper
Mahree, det er meg, Piper.
Mamma har kjøpt litt mat til deg.
Ser ut som pommes frites og en sjokolade-milkshake.
Jeg vet hvordan jeg skal komme meg inn på mitt eget rom.
Du drikker sjokolade, gjør du ikke?
Eller liker du bare vanilje?
Mahree, jeg har ringt koordinatoren for utvekslingsprogrammet.
Forhåpentligvis kan de finne deg en annen vertsfamilie,
men ellers sender de deg hjem, OK?
Er alle sørafrikanere merkelige? Eller er det bare deg?
Du er tilbake her i din egen seng innen en uke,
og ikke mer prat om å reise til Amerika.
Hallo?
Hei, kjære, det er meg.
Jeg har fremdeles mye papirarbeide, men jeg rekker middag. Trenger du noe?
Nei, det går bra, kjære.
Er hun fremdeles der?
Ja, Ron, hun er fremdeles her, men hun drar snart.
Greit. Ser deg om en liten stund.
Greit, ha det.
Piper, går det bra?
Jeg har alltid lurt på hvordan det ville være å ha en søster.
Jeg er lei for hvordan dette har gått.
Ja. Jeg også.
-Piper! -Hva er problemet hennes?
Vi gikk gjennom mye for å gjøre det enkelt for meg.
Hun er menneskelig, som resten av oss.
Hun er ikke som oss. Hun er ikke som meg.
Ikke rart pappa ikke tåler Sør-Afrika.
Du har aldri hørt faren din si det.
Det er den sørafrikanske regjeringen han har et problem med,
ikke menneskene som påvirkes av den.
Hva er forskjellen?
Forskjellen er at både hvite og svarte kan være ofre.
Husk at hun bare er 14.
Hva så? Jeg er bare 13, og jeg oppfører meg ikke slik.
Å, sier du det?
Husker du reaksjonen din på flyplassen?
Jeg kom over det.
Med tiden ville kanskje hun også det.
Det er hun som vil dra.
Ingen kaster henne ut.
Hør her, det er ikke en katastrofe.
Vi kan prøve igjen neste år.
Vi har allerede overvunnet det største hinderet.
Å få faren din med på det.
Jeg tror ikke jeg vil gjøre det igjen.
Vel, vi får se.
Mahree, er det noe galt?
Jeg vil gjerne bli.
Selvfølgelig vil du det, kjære.
Jeg forstår at du er skuffet.
Nei, nei.
Jeg vil gjerne bli her.
Med dere.
Hvis det er greit.
Selvfølgelig er det greit.
Døren er åpen.
Skulle du ha sett? Det er den.
Jeg er lei for det.
Det burde du være.
Så du blir?
Ja. Men bare hvis du vil.
Vel, jeg ville... vi ville alltid det.
Jeg så gaven.
Du åpnet den ikke.
Det glemte jeg nesten.
Alt jeg visste om deg var at du var på min alder.
Jeg håper du liker det.
Greit, la oss åpne dem sammen.
OK, en, to, tre.
Betyr dette at vi tenker likt?
Kanskje, men det betyr også at ingen av oss har mye penger.
Å, du liker musikk, ser jeg.
Å, jeg elsker musikk. Og du har en flott samling.
Rian ville ha gitt alt for å se denne.
-Rian? -Lillebroren min.
Han elsker denne gruppen.
KC and the Sunshine Band?
Vel, de er OK.
-Han ville friket ut over å se dette. -Se hva da?
At de fleste av dem er bantu. Hjemme tror alle at de er hvite.
"Bantu"?
Jeg skal hjelpe deg å flytte, siden du blir.
-Flytte? -Ned gangen til gjesterommet.
Der det var meningen du skulle være.
Ikke ta det personlig. Jeg vil bare ha rommet mitt igjen.
Her. La meg ta den.
Vi er så skuffet over at ting ikke fungerte.
Jeg håper du ikke lar dette forsure ditt syn på landet vårt.
-Pappa? -Hva?
Hvor skal du med Mahrees kofferter?
Bilen.
Nei. Hun blir. Hun skal bare flytte til gjesterommet.
-Hun blir. -Hvem, Mahree?
Jepp. Jeg lurer på hvorfor hun ombestemte seg.
Kanskje de ikke vil ha henne hjem.
De har ventet lenge på å bli kvitt henne. Nå har de fått sjansen.
Det er dumt.
Vi ville vel ha sendt Piper til den andre siden av verden?
Uten å nøle.
Roscoe. Si at hun bare er her for natten.
Vil du at jeg skal lyve?
-Hva skjedde? -Jeg vet ikke, Ron.
Hun sa bare at hun ville bli.
Vent. Når jeg dro...
Hva skulle jeg si, Ron?
"Beklager, men vi tillater ikke hvite sørafrikanere i hjemmet vårt?"
-Ville det vært så grusomt? -Ja.
Nei, grusomt er måten hun har behandlet oss på.
Vil du være stille? Hun kan høre deg.
På tide noen hørte på meg.
-Hva er det? -Søknaden hennes.
Jeg fikk utvekslingskontoret til å sende den.
Kanskje den vil hjelpe oss å forstå henne bedre.
Vil du ha hjelp?
Nasjonalitet: Sørafrikansk Rase: hvit.
Slutt på mysteriet.
Hun har en bror på Eriks alder.
Moren hennes er husmor, og...
faren hennes er politi.
Spøker du?
-Roscoe. -Å, kom igjen, Ron.
Faren hennes er en sørafrikansk purk.
Det er som å være en jøde og invitere Gestapo på middag.
Du overreagerer. Og jeg tror jeg vet hvorfor.
Jeg tror du er litt redd.
For hva?
For å kanskje komme litt nærmere henne.
For å kanskje finne ut at apartheid
er litt mer komplisert enn vi liker å tro.
Apartheid er komplisert.
Det er ikke noe komplisert med rasisme, det er galt.
Du er rett. Det er galt.
Men hvis vi kan rette litt på det, burde vi ikke det?
Har vi ikke den forpliktelsen overfor barna våre?
Barna våre er ikke rasister.
Det er fordi vi har anstrengt oss for å lære dem å ikke være det.
Hva slags budskap sender vi dem
hvis vi sender denne jenta vekk når hun har bedt om å få bli?
-Vil du lære dem den leksen? -Hvilken lekse?
Hva er det, Piper?
Mahree trenger håndklær.
Hvordan endte vi opp å snakke om meg?
-Hei. God morgen. -God morgen, kjære.
Spar litt banan til meg.
Banan? Hvilken banan?
-God morgen. -God morgen, kjære.
-Jeg trenger sko til skolen. -Er det alt? Bare sko?
Og kanskje noen bukser, skjørt og bluser.
For jeg var klar til å be om ID
for å finne ut hvem som har forkledd seg som datteren min.
-Kanskje vi drar til kjøpesenteret i dag. -Ja.
God morgen.
Vær så god, sitt.
Vi skal til kjøpesenteret. Vil du bli med?
Ja visst.
Du må være sulten.
Ja. Har dere appelsinjuice?
Gi henne appelsinjuicen.
Takk.
Jeg vil gjerne også ha litt rusk, frokostpølse, eggerøre,
og kanskje litt brinjal, hvis dere har.
Vi drar til lekeplassen.
Si fra når vi skal dra.
Har dere ikke pølse, så er bacon greit.
Er noe galt?
Ikke noe vi ikke kan ordne.
Har du en hushjelp hjemme, Mahree?
En hushjelp?
En tjener. Husjente?
Vi har Flora.
OK.
For de neste par månedene, Mahree, vil du bli ansett som en del av familien.
Det er kun slik jeg tror dette kan fungere.
Jeg vil behandle deg som jeg behandler mine barn.
Det inkluderer å spise det samme som familien spiser, til samme tid, så...
selv om jeg visste hva rusk og brinjal var,
så har vi god, gammeldags frokostblanding i dag.
-God morgen. -God morgen, Piper.
-God morgen. -God morgen.
Jobber alle i nabolaget her i regjeringen?
Nei. Dr. Sherman er barnelege.
Mr. og Mrs. Crawford er høyskolelærere.
Og Billys far...
Du husker Billy, den lille raringen med en kazoo?
Han jobber i Pentagon.
-Hei! -Hvordan går det?
Flott.
Er dette fortsatt Washington?
Det ligner litt på våre bydeler.
Det kan jeg tenke meg.
Det er annerledes enn hvor dere bor.
Amerika er ikke perfekt, Mahree.
Vi har fremdeles problemer å ordne opp i.
Det går bra, kjære. Han vil bare vaske frontruten.
Er rutevasker jobben hans?
Det er det i dag.
Og står det "rutevasker" på kortet hans?
Hvilket kort?
Hun mener identitets- eller reisekort.
Svarte i Sør-Afrika må ha med ID-kort
som oppgir jobben deres
og hvor de har lov til dra for jobbing.
"Lov til å dra"?
Ja. Fra en by til en annen.
Er det sant?
-Hvorfor det? -Så politiet kan holde orden på dem.
-Holde orden på hvem? -De svarte.
-Hvorfor? -Det er for deres eget beste.
Liker de å måtte ha disse kortene?
Selvfølgelig. Hvorfor ikke? Det holder dem trygge og unna bråk.
-Takk. -Takk.
Er alle kjøpesentre i Amerika som dette?
Noen er større, noen er mindre, men for det meste det samme.
Masser av butikker, og masse gåing.
Men som dette? Folk som bare handler sammen?
Gå inn i butikker? Svarte og hvite?
Det er tillatt?
Det er ulovlig for en butikkeier
å nekte noen å komme inn i butikken deres
bare på grunn av rase.
Ikke at de vil det. De er ute etter å tjene penger.
Og har du penger, så vil de ha dem av deg.
Det stemmer.
La oss gå opp.
Du så bra ut i de plattformskoene.
Moren min ville hylt hvis hun så meg i dem.
Jeg tror at etter ti minutter ville føttene dine skreket først.
Pokkers kaffir!
Ikke slå han.
Beklager, sir, virkelig.
Det var ikke din feil.
-Kan jeg hente deg noe? -Ja.
En av disse sjokolade-iskremene. Den er god.
Ja, greit,
Kult.
Her er en gave
For å vise vår kjærlighet
Og les dette kortet
Som vi er så stolte av
I dag feirer vi deg
Gratulerer med dagen
Til deg
Jeg visste ikke at det var bursdagen din. Gratulerer.
Det er ikke det.
Så hvorfor...
Piper.
Kan jeg smake? Det er favoritten min.
Å, dette er flott.
15 land har meldt seg på den panafrikanske festivalen.
Vi venter på å høre fra Marokko, Egypt og Tanzania.
Hva med tillatelsene?
-Brann, politi, sanitær, alt i orden. -Flott.
Det er telefon til deg, Mr. Dellums.
-Ta en melding. -Det er den sørafrikanske ambassaden.
Jeg tar imot.
-Hallo? -Ron Dellums?
Det stemmer. Hvem er dette?
Genevieve Hofmeyer fra den sørafrikanske ambassaden.
Hva kan jeg hjelpe deg med, Miss Hofmeyer?
Mrs. Og jeg ringer for å bekrefte
at du er vert for en sørafrikansk student ved navn Mahree Bok.
Familien min er det, ja.
Er det i strid med en av lovene deres, Mrs. Hofmeyer?
-Nei, Mr. Dellums. -Kongressmedlem.
Kongressmedlem.
Vi liker bare å holde orden på våre landsmenn, spesielt barna.
Jeg trodde det var det foreldre var for.
Takk for tiden din, kongressmedlem.
Mens jeg har deg på telefon, kanskje du kan gi meg noe informasjon
om en Stephen Biko som dere er vert for i et av fengslene deres.
Jeg skal formidle forespørselen din til ambassadøren, kongressmedlem.
God ettermiddag.
Kan du tro det?
De var faktisk frekke nok til å ringe for å bekrefte at hun bodde hos oss.
-Lurer på hvordan de fant det ut. -Hvem vet?
Hun måtte sikkert søke om et utgangsvisa for å forlate landet.
Kanskje de sporer alle borgerne sine, som det russiske KGB.
-Tror du? -Jeg spøker, Ron.
De er i stand til det.
Du er sannelig opphisset?
Alt dette over en liten jente du ikke engang ville ha i huset.
Det er prinsippet bak.
Jeg liker ikke å bli fortalt hvem som kan eller ikke kan bo i mitt eget hjem.
Jeg liker dem, men er de første-skoledag-sko?
-Eller hva tror du? -De er fine.
Jeg vet de er fine, men er de første-skoledag-fine
eller andre-skoledag-OK, gjør-ikke-noe-om-de-ripes-sko?
Jeg vet ikke. Jeg har ikke slike problemer hjemme.
Bruker dere ikke sko i Dundee?
Jo, så klart, men alle er like.
Alle elever går med uniform.
Er det sant? Som katolske skoler?
Som alle skoler. Det er bare sånn det er.
Hele veien til standard tiende, når du matrik...
OK, snakker vi engelsk her, eller sørafrikansk?
Standard ti er som deres 12. Å matrikulere er å uteksamineres.
OK. Så jeg trenger ikke å gå med uniform?
Ikke med mindre skolen min har endret kleskoden over sommeren.
Skolen din? Skal jeg gå på din skole?
Hvor trodde du at du skulle gå?
Ikke på en bantu-skole.
Hva?
Bantu. Du kalte skolen bantu.
Betyr det "nigger"?
Nei, nei. På afrikaans betyr Bantu neger eller svart.
Kaffir betyr nigger, som jeg aldri vil si.
Du ville vært bantu i mitt land.
Kanskje farget. Aldri kaffir.
I hvert fall ikke for meg.
Kaffir, bantu, farget.
Alt betyr svarte mennesker?
Teknisk sett, ikke farget.
Hvor mange ord har de for hvite?
Bare... hvite.
OK.
Og trafikklys er "roboter".
Og bagasjerommet på en bil er "boot". Merkelig.
Og de har disse forskjellige klassifiseringene for mennesker.
Du vet, som hvite, eller asiater, fargede.
Vi ville vært bantu.
-Eller sa hun at jeg var en kaffir? -Kalte Mahree deg en kaffir?
Kalte hun deg en kaffir?
Kanskje jeg blander det sammen.
Det er nok! Ambassaden kan få henne tilbake.
-Nei, vent! Jeg tror jeg forvekslet dem. -Ron!
Hun sa bantu, ikke kaffir.
-Kaffir er dårlig. Bantu betyr svart. -Jeg vet hva det betyr.
Kaffir er det hun sa hun aldri ville kalle meg.
Er du sikker?
Ja, jeg er sikker. Jeg rotet det til.
Unnskyld.
Det er OK. Virkelig.
God natt.
Jeg beklager.
Nei, det er greit. Du kan lese.
Jeg syntes jeg hørte noe, og kom bare for å sjekke.
Bare sitt ned.
Hva leser du?
Røtter. God bok.
En viktig bok her i USA.
Den hjalp amerikanere, hvite amerikanere,
å innse hvor horribelt slaveri var.
Du har vel ikke lært noe i Sør-Afrika
om slaveri i USA?
-Nei. -Tenkte meg det.
Vel, du har valgt en god bok.
Sannsynligvis den beste boken i huset.
Og hvis du ikke blir ferdig med den, så ta den gjerne med deg hjem.
Takk.
Bare hyggelig.
Vel, jeg må tidlig opp.
-God natt. -God natt.
Mr. Dellums.
Jeg er lei for det.
For hva da?
For å få deg til å tro at jeg kalte Piper en kaffir.
Vel, jeg trodde ikke...
Hørte du meg?
Men det er greit.
Kanskje jeg var ment å høre det.
Jeg tror ikke du er en dårlig person, Mahree.
Jeg tror bare du har fått lære noen dårlige ting.
Jeg går å legger meg.
Og det bør du også. Skolen starter i morgen.
Og å sovne i timen den første skoledagen
mislikes her i Amerika.
Jeg vet det.
Jeg har gjort det.
-God natt. -God natt.
Hva ser du når du står opp om morgenen
og ser ut soveromsvinduet?
Jeg ser gress, noen trær.
Nei, jeg mener, hva slags dyr ser du?
Sjiraffer? Løver? Tigre? Hva da?
Jeg ser kyr og sauer.
Noen hunder og katter. Masse fugler.
Sauer? Hunder?
-Jeg trodde du bodde i Afrika. -Jeg gjør det.
Du har sikkert sett like mange løver og elefanter som jeg har.
Ja, men bare på sirkus.
Vil dere vite hvor jeg så min første og siste løve?
-Hvor? -Johannesburg Zoo.
-Spøker du? -Spøker du?
Nei. Vi har viltreservater,
som store parker hvor vi kan dra og se dem,
men jeg har aldri vært i en.
Hva er vitsen med å vokse opp i Afrika hvis du ikke kan jages av et neshorn?
Vel, her er stoppen deres.
Barn til barneskolen.
Ungdomsskolen for de voksne.
Kom dere av gårde. Dere vil ikke være sene.
Ja, ja.
Unnskyld meg.
-Jeg er den nye utvekslingseleven. -Der er køen din.
Utvekslingselever og overføringer.
Velkommen til Wilson.
Da ses vi vel til storefri.
Ha det.
Du skal liksom si unnskyld.
Hun er lei for det.
-Jeg har ikke hørt det. -Så ta av hjelmen.
Oops, min feil.
Du har ikke en på deg. Det er hodet ditt.
Ikke la fotballspillerne skremme deg.
De er bare store i kjeften. Akkurat som brødrene mine.
Ser deg senere.
Hei. Køen beveger seg.
Så hvordan var skolen?
Hvert år spør du om det samme. Og hvert år er svaret det samme.
Første skoledag er alltid...
-Kjedelig. -Kjedelig.
Med stor "K".
Vel, jeg har et par gode fag.
Hvordan var din dag, Mahree?
Hun har lekser allerede.
Så synd.
-Hva er det? -En bokanmeldelse.
Hvilken bok er det?
Det er Gråt, mitt elskede land av Alan Paton.
Jeg tror vi har den boken. Den handler om Sør-Afrika, ikke sant?
Jeg vet ikke.
Jeg er nesten sikker på det.
Hvis vi har den, slipper du en tur på biblioteket.
Men du har sikkert allerede lest den.
Kanskje.
Denne boken var obligatorisk på min skole.
Paton. Han var ganske kjent her.
-Takk. -Bare hyggelig.
Hei.
Å, hei.
-Jeg bare leser. -For bokanmeldelsen?
Ja. Jeg hadde ikke lest den.
Ærlig talt, så hadde jeg aldri hørt om den før.
Spøker du?
En bok om ditt eget land, skrevet av en av deres mest kjente forfattere?
Han er kanskje kjent her, men ikke i Sør-Afrika. Den er sikkert forbudt.
-Forbudt? -Ja.
Visse bøker, filmer, mennesker, til og med TV-programmer vi ikke har lov til å se.
Hvem, ungene?
Nei. Alle.
Men hvem stopper dere?
-Staten. -Hvorfor?
For å beskytte oss.
Fra hva da?
Jeg vet ikke. Det er bare slik.
Merkelig.
Hei, Å, for en fredag går på kino denne helgen.
-Vil du dra? -Kino?
Å, ja. Jeg glemmer det.
Vi kaller filmer bioscopes og cinemas i Sør-Afrika.
Bioscopes?
OK, det er virkelig merkelig.
Men, ja, jeg vil gjerne dra.
Flott.
Jeg er glad for at du ble.
Jeg er også glad for at jeg ble.
Kom igjen, mamma.
Kanskje jeg kan lære deg.
Tennis? Jeg vet ikke.
Å, kom igjen. Det blir morsomt.
Så lenge jeg ikke må gå med de små skjørtene.
Hvis jeg må gå med et, må du også.
Jeg lurer på hvem det er.
Hei.
Hva foregår?
Dette er herr og fru Hofmeyer fra den sørafrikanske ambassaden.
De vil snakke med Mahree.
Privat, hvis det er greit.
-Hvordan har de behandlet deg? -Hvem?
Familien, barn. Dellums-familien.
De behandler meg godt. Hva foregår?
Du drar.
Hva?
-Pakk tingene dine. -Men jeg vil ikke dra.
Du er mindreårig, unge dame.
Og du har derfor ikke myndighet til å ta den avgjørelsen.
Vet foreldrene mine om dette?
Vi vil varsle dem når vi kommer til ambassaden.
Pakk tingene dine. Du kommer ikke tilbake.
-Hva foregår? -Jeg må dra.
Forstå at det vi gjør er for barnets sikkerhet.
Hvilken sikkerhet?
Vi har ikke mer kontroll over hendelser i vårt land
enn dere har over hendelser i ditt.
Hva snakker du om?
Vi setter pris på samarbeidet.
Mamma?
Nei, det er greit, Piper. Det går bra, kjære.
Jeg ringer pappa.
Han har vært i nødmøter hele dagen.
Hvordan kan de bare ta henne på den måten?
Stopp apartheid nå! Stopp apartheid nå!
Hva foregår?
Hva er det som skjer?
Det er et opprør. Ikke se på dem.
Hvorfor gjør de dette?
Ikke mer apartheid! Ikke mer apartheid!
Bli med meg.
Amanda, dette er Mahree Bok.
Foreldrene hennes må kontaktes for å sende henne hjem umiddelbart.
Mahree, dette er Amanda, sekretæren min.
Hun vil passe på deg.
Er det noe du vil ha, Mahree?
Nei. Men du kan fortelle meg hva som foregår.
Fjolset har tatt livet av seg.
-Hvem? -Biko, terroristen.
Han har tatt livet av seg, og det har gjort amerikanerne gale.
De har vært der ute i hele dag.
Hvorfor ville han ta livet av seg?
Hvem vet hvordan de tenker?
Kanskje han ville bli martyr.
Faktum er at han er død,
og verden oppfører seg som om vi er ansvarlige.
Det var derfor vi ville ha deg ut derfra.
Hvem vet hvordan de ville reagere.
Hvem er dem?
De menneskene du bodde hos.
Hvilke mennesker? Dellums-familien?
Hvis ikke dem, så kanskje noen av naboene deres.
Derfor tvang dere meg til å dra?
Du og et halv dusin andre mindreårige her på studentvisa.
Vær glad for at du kom deg vekk fra det.
Kom meg vekk fra hva?
Det er OK. Du vil forstå når du blir eldre.
Jeg forstår nå. Dette er idiotisk.
En fyr tar livet av seg, og dere tror jeg er i fare?
Du vil forstå når du blir eldre.
Du blir her til vi kan kontakte foreldrene dine
og få deg på et fly hjem.
Det er offisielt.
Amnesty International bekreftet nettopp at Biko ikke tok livet av seg.
Han døde av skader påført av slag fra politiet.
-Er det dokumentert? -Av sørafrikanske nyhetsbyråer.
La oss se regjeringen deres prøve å vri seg ut av dette.
Nyhetsbyråer melder om demonstrasjoner
ved sørafrikanske ambassader over hele verden.
Hva med pressen her? Later de fortsatt som ingenting?
Ikke nå lenger.
Biko var en populær og karismatisk aktivist for menneskerettigheter
for det svarte flertallet i Sør-Afrika.
Hans mistenkelige dødsfall har utløst demonstrasjoner
ved colleger i New York, California, Georgia, New Jersey,
og her i hovedstaden.
Det var dette som skulle til for å få oppmerksomheten.
Og nå som vi har den, må vi utnytte den.
-Datteren din ringer. -Si at jeg ringer tilbake.
Hun har ringt i hele dag. Hun høres opprørt ut. Linje fire.
Hei, vennen, det er litt sprøtt her nå.
Kan vi prate når jeg kommer hjem?
Hun er borte, pappa. De tok henne.
Vent.
De kom og bare tok henne med seg.
Hvem tok hvem med seg?
Folkene fra ambassaden. De tvang Mahree til å bli med dem.
OK. Vennen, ta det rolig.
La meg få prate med din mor.
Hva skjer?
Ingenting.
Jeg har levert noen greier for den panafrikanske festivalen.
Så hvor er vennen din, sørafrikaneren?
Dere to har vært uadskillelige.
Hun har dratt.
Hva er så morsomt?
Lurer bare hvorfor hun brukte så lang tid.
Så lenge på hva?
Dra.
Broren min og jeg veddet på hvor lenge hun ville bli her.
Ingen av oss trodde hun ville vare så lenge.
Vel, du og broren din tok feil.
Mahree dro ikke frivillig.
-Ikke? -Nei. Hun gjorde ikke det.
Er du sikker?
Daniel, jeg vil ikke prate akkurat nå, greit?
Greit.
Sør-Afrika har kanskje mange problemer, men Mahree var vennen min.
Vennen din?
Ja, vennen min.
Dere pratet mye, ikke sant?
Mye.
Under alle samtalene, snakket hun noen gang
om å invitere deg til å bo hos henne?
Det var aldri et tema.
Virket det naturlig for deg?
To nye venner fra forskjellige deler av verden?
Hun kom for å bo hos deg.
Det er naturlig at hun ville be deg på besøk til seg.
Bare fordi det aldri var et tema, betyr ikke at hun ikke ville spurt.
Vet du hvem Stephen Biko er? Den svarte sørafrikaneren?
Jeg vet hvem han er.
Da vet du sikkert at han er død.
Drept av politiet deres.
Drept for å prøve å gjøre ting bedre for svarte.
Jeg lurer på hva vennen din tenker om det.
Levende var Steve Biko en viktig figur for et relativt lite antall
politisk aktive svarte og hvite sørafrikanere.
Død er han en internasjonal helt,
og begravelsen trakk enorme folkemengder.
Det er omstendighetene rundt dødsfallet og fangenskapet hans
som holder navnet Biko i internasjonale nyheter.
Blant de første som ankom begravelsen hans
var medlemmer av Biko-familien.
Hans kone har konsekvent benektet
at ektemannen sultestreiket,
eller kunne ha tatt livet av seg.
I løpet av morgenen samlet en mengde seg ved tinghuset
og ga den svarte makthilsenen,
mens de ropte "Hva har de gjort?"
og "Makten er vår."
I verdensnyhetene...
Mahree, jeg fant mappen din. Jeg skal ringe foreldrene dine.
-Vil du snakke med dem? -Ja.
Amanda, kan du komme med avtaleboken min?
Ja. Her, du kan ringe dem.
Si at du kommer med seks-flyet i morgen.
Slå null. Be om utenlandsoperatøren.
Hun setter deg over.
Hallo?
Du kommer med seks-flyet i morgen.
Slå null. Be om utenlandsoperatøren. Hun setter deg over.
Operatøren.
Kan jeg få utenlandsoperatøren?
Jeg setter deg over.
Utenlandsoperatøren.
Sør-Afrika.
-Nummer? -0-3-1...
Ja?
Jeg kommer tilbake.
Mr. Dellums!
Ikke vær redd. Dette skal gå bra.
Som et utslett er jeg ikke så lett å bli kvitt.
Eller er det kløe?
Hva er det med lysene og musikken?
Er det en begravelse?
Vi trenger bråk. La oss danse. Jeg er tilbake.
Hva er det?
Hva skjedde? Hvorfor ombestemte de seg?
Vet du det ikke? Faren din kom til ambassaden.
Faren min?
Utrolig. Hvordan klarte du det?
Ambassadøren er en praktisk mann.
Jeg minnet han på at med Biko og den nåværende situasjonen i landet,
har Sør-Afrika et alvorlig image-problem.
Ville han virkelig gjøre det verre
ved å godkjenne kidnapping av en 13-år gammel jente
fra hennes amerikanske verter?
Hvordan sier du "PR-mareritt" på afrikaans?
Vet ikke, men han forsto den engelske versjonen greit nok.
Den ambassaden føltes som et fengsel.
Og utenfor var det som en krigssone.
Politi, demonstranter, telefoner som ringte konstant.
Jeg var så letter over å komme meg vekk.
Kan jeg besøke deg?
Besøke meg?
Hva snakker du om? Jeg er her.
Nei, jeg mener når du drar hjem.
Mener du til Sør-Afrika?
Det er der du bor, ja.
Kan jeg komme å bo hos deg et par uker? Eller måneder?
Du vet, studentutveksling?
Ja, klart.
Jeg skjønner fremdeles ikke hva alt handlet om.
-Stephen Biko? -Ja, Biko. Hvem bryr seg?
Bare en gal terrorist som tok livet av seg.
Enhver som kjenner forskjellen på rett og galt bryr seg.
Og Biko tok ikke livet av seg. Politiet drepte han.
Hvem fortalte deg det?
Hele verden vet det. Bare slå på nyhetene.
Politiet banken han og prøvde å skjule det når han døde. Purk!
Politiet er ikke purk!
Faren min er ikke purk.
Så spør han hvordan Biko døde.
Jeg trenger ikke spørre han.
Biko var kriminell. Dere ville kalt han en kjeltring.
Uansett hva du kaller han, så var han en mann som kjempet for rettferdighet.
Som faren min. Hvis jeg var Bikos datter...
Du vet ikke hva du snakker om.
Du vet ikke hvordan det er å være i mindretall...
For hva? Svarte? Kaffirs?
Har du noen svarte venner hjemme?
Ja, det har jeg faktisk.
Jeg har Flora. Flora er vennen min, bestevennen min.
Flora er hushjelpen deres.
Tror du hun ville bli hvis hun ikke fikk betalt?
Eller får hun betalt? Kanskje hun er slaven deres.
Du tar helt feil. Og ikke si sånt om Flora.
Hvem tar feil? Jeg og resten av verden, Mahree?
Eller du og de andre rasistiske sørafrikanske rasistene?
Om du innrømmer det eller ikke, så vet du jeg har rett.
Hvorfor tror du din egen regjering ville skjule bøker, filmer,
og TV-programmer fra sitt eget folk?
Hva er de så redde for?
Hvorfor så redde for at du bor her?
Hvis du ikke ville ha meg her, trengte du bare å si det.
Jenter.
Jeg dro ikke til den ambassaden for å få deg tilbake
slik at dere to kunne krangle. Hva skjedde?
Piper ville ikke kunne besøke meg i Sør-Afrika.
Og jeg ville gitt alt for å forandre det, men jeg kan ikke.
Jeg kan ikke.
Du kan ikke noe for hva regjeringen gjør, Mahree.
Det er ikke regjeringen min som ikke ville tillate det.
Snakker du om vennene og naboene dine?
Vel, deres atferd overfor svarte
skyldes fremdeles regjeringen deres.
Alle ble oppdratt likt, som foreldrene deres før dem.
Det er en ond sirkel.
Den må stoppes.
Her i Amerika måtte vi lære akkurat den samme leksen.
Og nå er det Sør-Afrikas tur.
Og det begynner kanskje med deg.
Jeg sa til Piper at når jeg var på den ambassaden
så følte jeg meg som en fange.
Innelåst og ignorert.
Ingen lyttet til meg.
Det er aldri en god følelse å ikke ha kontroll over livet ditt.
Nei.
Har du noen gang hørt om en veverfugl, Mr. Dellums?
Jeg var aldri spesielt glad i zoologi.
Vel, det er en liten, veldig vakker fugl i landet mitt.
En venn fortalte meg en gang en historie om den fuglen.
En veldig god venn.
Og hun fortalte meg om hvordan den bor i et stort reir
fylt med mange forskjellige familier.
Og alle har forskjellige fugler.
Noen er svarte, noen er røde, noen er gule,
og alle hjelper hverandre, og de slåss aldri.
-Hei, Mr. og Mrs. Dellums. -Hei, Daniel.
-En til deg. -Takk.
En til deg. Og en til deg.
Takk.
Det er frihetsflagg for svarte sørafrikanere.
De er forbudte hjemme.
Ta mitt.
Takk.
Kom igjen, ellers blir vi sene.
Franklin Delano Roosevelt,
en av Amerikas største presidenter,
sa for over 30 år siden,
at han så frem til en verden
grunnlagt på fire vesentlige friheter.
Fri tale,
frihet til å tilbe Gud på din egen måte,
frihet fra savn og behov,
og til slutt,
å være fri for frykt.
Disse frihetene burde være universelle.
Men det er steder i verden
hvor de er bare drømmer
for de millioner som roper etter dem.
Jeg har en venn.
En ny venn fra Sør-Afrika.
Og denne vennen fortalte meg nylig en historie
om en unik fugl i landet hennes.
Og det bemerkelsesverdige med den er ikke at den bygger reir,
for alle fugler gjør det,
men denne fuglen bygger reir i et samfunn av familier
som ikke er i slekt med hverandre, og alle av forskjellige farger.
Dette samfunnet av fugler av forskjellige farger, som ikke er i slekt,
lever sammen med et felles mål.
Å bry seg om hverandre.
Vi er en verden av mennesker,
ikke raser, ikke etniske grupper,
ikke beskrivelser på papirark,
men levende, pustende mennesker.
Og hvis det er en ting mennesker har til felles,
så er det det desperate behovet til å være fri.
-Vi savner deg allerede, vennen. -Jeg vil savne dere også.
Du er en fantastisk jente.
-Jeg ønsker deg det beste. -Takk.
Greit. Du kommer til å miste flyet ditt.
-Greit, gå nå. -Ha det.
-Ha det.
Vennligst hør etter. Flight nummer 453...
-Ha det. -Ha det.
...er nå klar for ombordstigning ved gate 21-C.
Alle passasjerer, flight 453 til...
-Går det bra? -Jada.
-Greit. -OK, mine herrer...
I 1986 BLE ANTI-APARTHEID-FORSLAGET,
MED STØTTE AV KONGRESSMEDLEM RONALD V. DELLUMS,
GODKJENT AV REPRESENTANTENES HUS.
DE FØRSTE FRIE VALGENE I SØR-AFRIKAS HISTORIE
FANT STED I APRIL 1994.
DELLUMS-FAMILIEN VAR DER.