MONȘTRII, INC
-Noapte bună, puiule. -Noapte bună, mami.
Somn ușor.
Simulare încheiată.
Dl Bile, parcă...
Prietenii îmi spun Flegmă.
Dle Bile, îmi puteți spune ce greșeală ați făcut?
-Am căzut? -Nu, înainte de asta.
Îmi poate spune cineva ce mare greșeală a făcut dl Bile?
Nimeni?
Să privim înregistrarea. Așa.
Așa... Aici.
Vedeți? Ați lăsat ușa larg deschisă.
Iar o ușă lăsată deschisă este cea mai gravă greșeală
pe care o poate face un angajat, deoarece...
Deoarece ar putea să se facă curent?
Deoarece ar putea permite unui copil să intre.
Dle Waternoose!
Nu e nimic mai otrăvitor sau mai mortal decât un pui de om.
Doar o simplă atingere vă poate omorî.
Dacă lăsați o ușă deschisă un copil ar putea să intre aici.
Ar putea intra în lumea monștrilor.
Nu vreau să intru în camera unui copil! Nu mă puteți obliga!
Ba vei intra pentru că avem nevoie de asta.
Orașul nostru contează pe voi pentru a colecta țipetele copiilor.
Fără țipete, nu avem energie.
E o muncă periculoasă și trebuie să fiți foarte bine pregătiți.
Am nevoie de monștri siguri pe ei, tenaci, duri, care să intimideze.
Am nevoie de monștri precum...
James P. Sullivan.
Bună dimineața, Monstropolis. E șase și cinci minute
în marele oraș al monștrilor.
Sunt 18°C, o temperatură numai bună pentru reptilele dvs.
Pare să fie o zi tocmai bună de stat în pat, de dormit
sau de antrenat musculatura aia flască ce zace în pat!
Trezirea, Sully!
Nu cred c-am comandat deșteptarea, Mikey.
Lasă vorba și exersează, leneșule.
Simte mușchii cum ard! Și mai zici că ești monstru.
Mișcare, mișcare, mișcare. S-a trezit copilul!
Mișcare, mișcare, mișcare! Copilul a adormit!
Gemeni și paturi suprapuse!
Credeam că te-am prins la faza asta. Bine, Sulley, fii atent.
Pregătit? Urmărește-mă. Aici. Ba nu, aici.
Nu lăsa copilul să te atingă!
Nu știam și-am întrebat, îmi place să sperii copii în pat.
Luptă-te cu tartrul. Monștrii fioroși nu au tartru pe dinți.
118. Poți și 119? Văd cumva și 120?
-Nu-mi vine să cred! -Nici măcar n-am transpirat.
Nu tu. Uite, e noua reclamă!
Viitorul e luminos la Monștrii, INC.
-Apar și eu în asta! -Suntem parte din viața voastră.
Producem energie pentru mașini și încălzim casele. Vă luminăm orașul.
-Lucrez la Monștrii, INC. -Uite-o pe Betty!
Cu mare grijă oferim fiecărui copil monstrul ideal
pentru a produce un țipăt de calitate
care este apoi rafinat pentru a obține o energie nepoluantă.
Totul este alimentat cu energie produsă de Monștrii, INC.
-Lucrez la Monștrii, INC. -Noi știm ce înseamnă provocarea.
Inocența specifică vârstei dispare lent. Copii sunt mai greu de speriat.
Bineînțeles că fabrica noastră e pregătită pentru viitor
cu cei mai buni monștri, cu cele mai bune rafinării
și ultimele cercetări în domeniul tehnicilor de obținere a energiei.
-Acum apar și eu. -Lucrăm azi pentru un viitor mai bun!
Noi suntem Monștrii, INC!
Noi suntem MI, Monștrii, INC.
Speriem ca să alimentăm.
-Nu-mi vine să cred. -Îmi pare rău, Mike.
Am apărut la televizor!
M-ai văzut? Sunt un talent înnăscut!
Alo? Știu! Nu-i așa c-am fost super? M-a văzut toată familia?
E mama ta. Ce să fac dacă dau bine pe sticlă.
Ascultă ce-ți spun, tataie, o să-mi vezi fața la televizor mult mai des.
Poate la emisiunea "Cel mai căutat criminal din Monstropolis".
Ești invidios pe faptul că arăt bine încă din clasa a patra, amice.
-O zi bună, dragul meu. -Și ție, iubito.
-Hai, Sulley, urcă. -Nu.
-Unde te duci? Ce faci? -Mikey, e penurie de țipete.
-Mergem pe jos. -Pe jos?
Nici vorbă. Mașină mea iubită arde de nerăbdare să fie condusă.
La revedere, iubito! Te sun eu mai târziu!
Auzi, deșteptule? Știi de ce mi-am cumpărat mașină?
-Nu prea. -Ca s-o conduc. Pe stradă...
Ca să claxonez, să iau curbele strâns și ca să nu mai merg pe jos.
Ce-ar fi s-o lași baltă, gelatină ce ești? O să-ți prindă bine mișcarea.
Să-mi prindă bine mie? Uită-te la tine. Tu ai propria ta climă.
-'Neața, Mike! 'Neața, Sulley! -'Neața, copii!
-Bună, copii. Ce mai faceți? -Pa, Mike! Pa, Sulley!
La naiba.
-Ce mai faceți băieți? -Tony!
-Salut,Tony! -Tony!
Aud că cineva e aproape să doboare recordul la sperieturi.
Vreau doar să mă asigur că sunt destule țipete pentru toți.
-Din partea casei! -Mulțumim!
Fir-ar să fie.
Ted, bună dimineața!
Vezi, Mikey? Ted merge pe jos la serviciu.
Mare brânză. Din cinci pași a și ajuns.
Monștrii, INC. Așteptați, vă rog.
-'Neața, Sulley. -'Neața, Ricky.
-Frații Sullster. -Ne vedem la lucru, amice.
-Marge, cum a fost ca jurată? -'Neața, Sulley!
-Tot e înclinat spre stânga. -Ba nu.
-Salut, băieți. Salut, Jerry. -Dle Sullivan!
Băieți, doar v-am zis să-mi spuneți Sulley.
-Mă îndoiesc că putem. -Voiam să vă dorim succes azi.
Ia dispăreți, voi doi. Îl faceți să-și piardă concentrarea.
-Scuze. -Ne vedem mai tărziu, băieți.
-Pe ei, dle Sullivan. -Gura!
-Îl faci să-și piardă concentrarea. -Scuze!
Monștrii, INC. Așteptați, vă rog. Monștrii, INC. Vă fac legătura.
Dna Fearmonger e în concediu. Doriți căsuța ei vocală?
Iubițirica mea!
Ursulețul meu Ochios!
-La mulți ani! -Ursuleț Ochios, n-ai uitat!
-Bună, Sulley. -Bună, Celia.
-La mulți ani. -Mulțumesc.
Mergem undeva anume, în această seară?
Vom merge într-un locșor numit parcă Harryhausen.
La Harryhausen? Dar e imposibil să obții o rezervare acolo.
Nu și pentru Ursulețul tău Ochios. Ne vedem la sfârșitul programului.
-Bine, iubitule. -Gândește-te la lucruri romantice.
Tu și eu...
Eu și tu... Amândoi împreună...
-Amice, să știi că ea e aleasa. -Mă bucur pentru tine.
Mulțumesc pentru că mi-ai făcut rost de rezervări.
Nici o problemă. Sunt pe numele "Ursulețul Ochios".
Bună ide... Să știi că n-ai fost haios deloc.
-Ce nai... -Wazowski!
Ca să vezi! Îi pot speria și pe copilași dar și pe monstrișori.
-Nu m-am speriat. Am... alergie. -Da, sigur.
-Randall, ai puțină răbdare. -Azi mă simt în formă, Sullivan.
O să sperii cât mai mult și voi acumula cât mai multe puncte.
Așa va fi și mai umilitor când vom doborî primii recordul.
Auziți? Bate vântul schimbării.
"Auziți? Bate vântul schim...". Ce târâtură.
O dată și-o dată tot o să... te las să-l înveți minte.
Chalooby, iubire...
Bună dimineața, Roz, melcuțul meu de grădină suculent.
-Pe cine mai speriem azi? -Wazowski.
Nu ți-ai predat documentele ieri seară.
Toată hârțogăria aia. N-ar fi mai ușor dacă n-ar mai exista?
Să nu se mai întâmple.
Da. Voi încerca să fiu mai puțin neglijent.
Sunt cu ochii pe tine, Wazowski.
Veghez continuu.
-E țăcănită. -Continuu!
Începe programul de lucru.
Asistenții sunt rugați să se prezinte la posturi.
Ne vom conecta la Coasta de Est.
Sosesc monștrii!
Sunt extraordinari!
Fie ca cel mai bun să câștige.
Asta și intenționez.
Intrăm în legătură în 7, 6...
5, 4, 3, 2...
Tu ești cel mai tare monstru. Cel mai tare și mai păros monstru.
Mă simt excelent azi, Mikey!
Bravo, băiete. Mai sosește o ușă.
Ești încă în urmă, Randall. Ar trebui să mai reglez valva de admisie...
-Mai adu-mi o ușă! -O ușă! Sigur! Ușă!
Jerry, cum stăm până acum?
S-ar putea să realizăm planul pe ziua de azi, dle.
Ar fi prima dată într-o lună.
-Ce s-a întâmplat? -Copilul aproape că m-a atins.
-S-a apropiat foarte mult de mine. -Nu-i era frică? Avea doar 6 ani!
Puteam să mor!
Vino-ți în fire!
Avem o ușă nefolosibilă aici!
-Sosim! La o parte! -Venim! Atenție!
Ne scuzați!
Am pierdut 58 de uși azi, dle.
Copii din ziua de azi nu se mai sperie ca pe vremuri.
S-o facem bucăți!
-Domnule! -Ce e?
Priviți.
Atenție. Avem un nou fruntaș: Randall Boggs.
Priviți cifrele!
Floare la ureche.
-Nu -a schimbat nimic. -Ai grijă.
James, impresionantă demonstrație.
Mi-am făcut doar meseria, dle Waternoose.
Meserie învățată de la cel mai bun în domeniu, bineînțeles.
Dacă nu văd o ușă nouă în cinci secunde
te pun cu mâna mea în măcinătorul de uși!
Wazowski, bine lucrat. Cifrele arată foarte bine.
Serios? Nici n-am băgat de seamă.
-Ce mai face Georgie? -Excelent.
Îmi place la nebunie să lucrez cu namila aia.
Adu uși în continuare, Charlie. Azi sunt în formă.
George și cu mine suntem ca frații...
Cod 23-19!
Alarmă de gradul zero!
George Sanderson, ești rugat să rămâi pe loc.
-Pregătiți-vă pentru decontaminare. -Luați-o de pe mine!
Toată lumea să se adăpostească!
Nu Agenția de Detectare a Copiilor (ADC)!
-La o parte! -Faceți loc, vă rog.
Curățați zona contaminată.
-Cod 23-19. Nu vă apropiați. -Aveți grijă.
Nu vă apropiați. Aveți grijă.
Situația e sub control. Suntem pregătiți pentru decontaminare.
Mulțumesc, băieți. Era cât pe ce.
Toată lumea să ia o pauză.
Oprim totul o jumătate de oră și resetăm sistemul.
O linie de producție scoasă din funcțiune. Ce mai urmează?
Ce zi.
Traversăm vremuri mai grele, dle. Știm cu toții că vor trece.
Spune asta și consiliului director.
James, familia mea conduce această companie de trei generații.
Aș face orice ca să nu se ducă de râpă.
Și eu, dle.
-Să știi că m-ai putea ajuta. -Cereți-mi orice, dle.
Am angajat niște monștri și sincer să fiu sunt cam...
-Lipsiți de experiență? -Sunt jalnici!
Mă gândeam să vii mâine și să faci o demonstrație.
Să le arăți ce înseamnă să fii cel mai tare în materie de speriat.
Voi începe cu vechea schemă Waternoose: săritură și răcnet.
Da, așa te vreau!
Toate ușile trebuie returnate. Absolut toate.
N-am mai văzut până acum așa ceva.
-Ai fost în super formă, amice. -Încă o zi și am doborât recordul.
Ai mare dreptate.
Cina nu mi s-a părut deajuns așa o duc și la o cursă de monster truck.
-Frumos. -Tu ce-o să faci?
-Mă duc acasă și mă mai antrenez. -Iar?
Să știi că viața mai are și alte lucruri interesante de oferit.
Îmi împrumuți și mie niște deodorant de-al tău?
Da. Am mărcile Gunoi Mirositor și Pubelă.
N-ai cumva Reflux sau Câine Umed?
Da, poftim. Împute-te.
Uneori sunt atât de romantic încât m-aș însura cu mine.
-Mike, mai lasă-mă. -Ce noapte romantică mă așteaptă.
Voi fi doar eu și Celia.
Corabia iubirii e gata să-și întindă pânzele.
Pentru că trebuie să știi, amice. Când o văd, inima începe să...
Salut, Wazowski.
-O să te distrezi în seara asta? -Pai, de fapt...
Atunci sunt sigură că măcar de data asta ți-ai așezat hârtiile în ordine.
Tăcerea ta mă liniștește profund.
Rapoartele mele. Le-am lăsat pe birou.
Dacă nu ajung la restaurant, vor da masa. Ce-o să-i spun...
-Iubițirico. -Ursuleț Ochios. Mergem?
-Doar că mai trebuie.... -Ce anume?
-Știi, e ceva ce... -Nu înțeleg.
Am uitat că trebuia să pun în ordine niște hârtii.
Mike tocmai îmi amintea acest lucru. Mulțam, amice.
Serios? Adică... Da, asta făceam.
-Bine. Atunci hai să mergem. -Mergem.
Sulley, cele roz merg la Contabilitate, cele roșii la Achiziții
iar cele cu șină aurie la Roz.
Nu te atinge de cele maron.
Cele roz la Contabilitate, cele roșii la Roz.
Ba nu. Cele roșii la Achiziții, cele cu șină aurie la Roz...
Și nici măcar nu știu ce înseană "maron".
Deci asta e maron.
E cineva pe aici?
A rămas o ușă nereturnată.
Alo...
E vreun monstru pe aici?
Alo.
Pisi!
Nu te apropia!
Stai așa.
Michael, mi-am serbat o mulțime de zile de nașt... Adică nu așa multe.
Dar aceasta e cea mai reușită.
La ce te gândești?
La prima dată când am pus ochiul pe tine. Ce frumoasă erai.
-Încetează. -Aveai părul mai scurt.
-Mă gândesc să-l mai tund. -Nu. Îmi place așa cum e.
Îmi place totul la tine.
Cineva mă întreba cine cred că e cel mai frumos monstru din oraș.
-Știi ce i-am răspuns? -Ce?
-I-am spus... Sulley? -Sulley?
-Nu asta voiam să zic... -Mike, ești ilogic.
-Sigur,e arătos pentru un monstru... -Salut.
Ce coincidență să dau peste voi aici.
-O să comand ceva pentru acasă. -Michael.
-Ce-or fi având bun aici? -Pleacă. Strici totul.
-Am găsit o ușă. -O ce?
-O ușă? -Randall o folosea.
Randall? Trișorul. Încearcă să ne depășească.
-Mai e ceva. -Ce anume?
-Ce-i? -Uită-te în geantă.
Care geantă?
-N-au nimic bun. Pa, Celia! -Scuze, domnule.
-Michael, ce se întâmplă? -Celia, încearcă să înțelegi.
-Trebuie să fac ceva! -Michael!
-E bun. -La trei. Unu, doi...
-Un copil! -Bau!
Un copil!
E un copil aici! Un pui de om!
Ursuleț Ochios!
Vino!
Să plecăm de aici!
Nu intrați în panică. Acesta nu e un exercițiu.
Cod 78-35. Așteptăm instrucțiuni.
-Michael?! -Vă rog să veniți cu mine.
-Nu mă împinge. -Ia mâinile de pe iubițirica mea!
Clădirea e goală. Suntem gata pentru decontaminare.
Nu cred că se putea înâmpla ceva mai rău de atât.
Dacă e să dăm crezare martorilor, un copil a pătruns aici
pentru prima dată în istoria monștrilor.
Nu putem confirma sau nega prezența unui copil aici.
A zburat peste mine distrugând o mașină cu laserele din ochi.
M-a prins cu puterea minții și m-a scuturat ca pe o păpușă.
E adevărat! Am văzut totul cu proprii mei ochi!
După părerea mea de profesionist
acum e momentul ca să intrăm în panică.
Vine, vine!
Bau!
Vino aici, micuțo!
Nu le atinge!
Erau așezate în ordine alfabetică. Nu-i nimic.
Atât timp cât nu se apropie de noi, suntem în siguranță.
Îți place asta? Aport!
Gata, până aici ți-a fost! Nimeni nu se atinge de micuțul Mikey.
Mike, dă-i ursulețul.
Nu.
Fă-o să înceteze, Sulley! Fă-o să se oprească!
Uite, vezi? Ursulețul.
Sulley!
Ursuleț! E un ursuleț fericit!
El nu plânge. Nu plânge nici tu. Dacă ne găsesc dăm de belea.
Așa că te rog încetează să mai plângi.
-Bravo, Sulley! Continuă. E bine. -Sunt un urs fericit.
-M-a atins! -Sulley, ursulețul!
Ursulețul! Dă-mi...
Ce-a fost asta?
Nu știu dar ar fi bine să nu mai facă odată.
Cum am putut fi atât de tâmpit?
-Ne-ar putea distruge compania. -Cui îi pasă acum de companie?
La noi nu te gândești? Lucrul ăla e un asasin adevărat!
Pun pariu că abia așteaptă să adormim ca să ne termine!
Suntem o pradă foarte ușoară.
Uite ce-i... Cred că am un plan.
Cu ajutorul unor linguri vom săpa un tunel sub oraș
și îi vom da drumul în sălbăticie.
Linguri zici?
Gata. Nu mai am idei. Am închis prăvălia.
Balon cu aer cald? Prea scump. Praștie gigantă? Bătătoare la ochi.
Un cal mare, de lemn? Prea grecesc.
Nu mai am nici un plan. Nu mai pot gândi. Deloc.
-Deloc. -Mike, cred că i s-a facut somn.
Atunci găsește-i un loc să doarmă
până mă gândesc eu la un alt plan!
Ți-e somn? Vrei să mergi la culcare? Asta vrei?
Bine. O să-ți pregătesc un locșor pentru tine...
Acela-i patul meu. O să-l umpli de microbi.
Fie. Oricum fotoliul meu e mai comfortabil.
Ce mai e?
Nu e decât o debara. Ce-ar fi să te culci?
Seamănă cu Randall.
Deci Randall e monstrul care te sperie.
Și crezi că o să vină din debara ca să te sperie.
Cum să-ți explic? Nu e nimeni.
Vezi? Nu e nici un monstru aici.
Mă rog, acum e dar eu n-o să te sperii.
Acum nu lucrez.
Ce-ar fi să stau aici până adormi?
Haide. Somnică. Acum.
Acum. Adormi.
Tu...
Faci somnică.
Mike, o să zici c-am înnebunit dar fetița nu pare periculoasă.
Serios? În cazul ăsta hai s-o păstrăm.
Întodeauna mi-am dorit un animăluț de casă care să-mi facă felul.
-Ce-ar fi s-o ducem înapoi? -Ce?
Mike, dacă o trimitem înapoi, e ca și cum nimic nu s-ar fi întâmplat.
-Totul revine la normal. -Spune-mi că glumești.
Suley, date fiind circumstanțele,
am fost foarte îngăduitor până acum dar asta e o idee groaznică.
Ce-o să faci? O să ieși în lume cu lucrul ăla?
Iar apoi vom intra în pași de dans direct în fabrică, nu?
Nu-mi vine să cred că mergem la fabrică.
Sulley, câteva luminițe și niște stofă nu vor păcăli pe nimeni.
Gândește-te la nume ca Loch Ness, Bigfoot, îngrozitorul Om al Zăpezii.
Amice toți au în comun același lucru: exilul.
-Am putea urma NOI! -Nu intra în panică.
-Ce mai faci, Frank? -Salut, băieți.
Totul va fi bine.
-Nr. Unu vrea să luați amprente. -Ai grijă cu aia.
-Se vede foarte bine de aici. -Puțin mai jos.
A fost găsită la locul faptei.
-Nu intra în panică. -Nu-mi spune să nu intru în panică.
-Păstrează-ți cumpătul. Fii calm. -Nu e nimic în ordine.
-Ar putea fi contaminată -Siguranța e prima noastră grijă.
-Dacă mai e ceva care... -Nu acum.
Bună, micuțule. De unde ai apărut?
-Dle Waternoose! -James, e unul de-ai tăi?
De fapt e fiica surorii vărului meu, dle.
E ziua când se pot aduce la locul de muncă rude îndepărtate.
Probabil că mi-a scăpat anunțul.
James, ce-ar fi să treci pe la simulator azi după-amiază
ca să faci demonstrația despre care am vorbit?
-Dle, azi s-ar putea să... -Mă iertați, dle Waternoose.
Da, vin. Deci ne vedem după-amiază, James.
Dacă, bineînțeles, acești domni nu ne închid fabrica.
O demonstrație? Extraordinar. Cum se face că eu aflu ultimul?
Putem s-o aducem și pe fiica surorii vărului tău. Va avea mare suces.
Opriți-l!
Rețineți-l!
Vino. E liber. Deci nu trebuie decât să scăpăm de lucrul ăsta.
Așteaptă aici până fac rost de cardul cu care deschidem ușa ei.
Nu poate să stea aici. E vestiarul bărbaților.
E cel mai ciudat lucru pe care l-ai spus vreodată. E în regulă.
Uite, îi place la nebunie aici. Dansează de bucurie.
Mă întorc imediat cu cheia ușii ei.
Ai dansat foarte frumos. Se pare că trebuie să...
Ai terminat?
Scuze.
Acum ai terminat, nu?
Bau!
Unde s-o fi ascuns?
O fi dispărut?
O fi devenit invizibilă?
N-am nici cea mai vagă idee.
-Te-am prins! -Bau!
Da' știu că te pricepi.
Fii calm, fii calm, fii calm.
Roz, floricica mea delicată și prelingătoare, arăți superb azi.
Ai o nouă coafură? Hai, spune-mi. Ai o nouă coafură, nu-i așa?
Și un nou machiaj. Ți-ai făcut tu o operație estetică, ceva.
Ți-ai introdus ceva sub piele care te face să arăți mai...
Știi, vreau să-mi faci un serviciu. Randall a lucrat aseară până târziu.
Îmi trebuie cheia de la ușa pe care a folosit-o.
Ca să vezi.
Află însă că nu ai predat documentele seara trecută.
-El n-a... eu... documentele? -Ghișeul s-a închis.
Cine nu-i gata îl iau cu lopata. Mă apropii.Te găsesc imediat.
Ala, bala, portocala...
-Ce faci? -Căutam copila.
-Ai pierdut-o? -Nu. Doar că...
Uite-o. Ce s-a întâmplat?
-Le-am spus că n-am văzut nimic. -Bine. Continuă.
Randall, slavă Domnului! Ce facem cu copilul?
Ce-ar fi să...
Prima pagină! Copilul pe care îl cauți e pe prima pagină!
Taci odată! Nu crezi că știu cum stă treaba?
L-am căutat toată noaptea.
Făcând un calcul simplu, se pare că micuța a fugit!
Noi ne vom comporta ca și când nu s-ar fi întâmplat nimic.
Tu pune mașinăria la punct. De copil mă ocup eu.
Iar când voi descoperi cine a lăsat-o să iasă, acel monstru va fi mort!
-Mai ești aici? Valea! -Sigur, sigur! Am plecat!
Am plecat, am plecat! Nu mai sunt aici!
Au plecat.
E de rău. E de foarte rău.
-Despre ce mașinărie vorbeau? -Cui îi pasă?
Nu trebuie decât să aducem ușa ei și s-o trimitem acasă.
Exact. Suntem doi monștri care merg la serviciu ca toți ceilalți.
-Bună dimineața, băieți. -Tremuri, șunculiță?
Ai pierdut cumva în greutate? Sau vreo parte a corpului?
-Sper că ai cardul de la ușa ei? -Sigur. Ți-am spus că o aduc.
M-am dus după cardul de la ușa ei iar acum am cardul de la ușa ei.
Începem.
Să ai grijă de tine și să nu mai fugi prin closete.
-Mike, nu e ușa ei. -Ce tot spui acolo? E ușa ei.
-Ușa ei era albă, cu floricele. -Ba nu.
N-ai văzut bine din cauza întunericului. Asta e ușa ei.
Auzi? Sună a distracție. Să-mi trimiți o carte poștală, micuțo.
Culoarul 22, pentru M. Wazowski, a cărui viață a revenit la normal.
Foarte bine. Călătorie plăcută. Pa pa! Haide!
Vezi bățul? Aport. Du-te și adu-l.
-Mike, nu e ușa lui Bau. -Cine-i Bau?
Așa am hotărât să-i spun. E vreo problemă?
Sulley, nu trebuie să-i dai nici un nume.
După ce faci asta, începi să te atașezi de ea.
Acum, pune lucrul ăla la loc de unde a venit, pentru că altfel...
Tocmai repetam o... scenă dintr-o viitoare piesă, numită...
Pune Lucrul Ăla La Loc de Unde A Venit, Pentru Că Altfel.
E un musical. Pune lucrul ăla la loc de unde a venit pentru că altfel,
pentru că altfel, pentru că altfel...Stop!
Mai lucrăm la ea dar trebuie să-i facem și puțină reclamă.
Sulley, m-am săturat. Spune-i la revedere...
-Unde e? Ce-ai făcut cu ea? -Unde-i?
-Incredibil. Iar ți-a scăpat? -Bau!
Stai puțin.
Răsare soarele. Perfect. A plecat!
Unde pleci? Sulley, te rog.
Nu strica totul, mai ales acum când suntem gata să doborâm recordul!
Va fi problema celor care o vor găsi.
A plecat de pe capul nostru!
-Ce faceți? -Repetă o piesă de teatru.
-A plecat de pe capul nostru! -Încetează, Wazowski.
Ce zici de copilul care a intrat aici, Sullivan? O adevărată nebunie, nu?
Da. Nebunie.
Se zvonește că a fost văzut la noi în fabrică.
N-ați văzut nimic, nu?
Nu. Nici vorbă.
Dar dacă a fost cineva din interior, aș paria pe Waxford.
-Waxford? -Cel cu ochii schimbători.
-Waxford! -Sulley!
Michael Wazowski!
Seara trecută a fost una dintre cele mai nereușite din viața mea.
-Credeam că ții la mine. -Iubito, te rog. Iubițirico...
-Credeam că-ți place sushi. -Sushi?
-Crezi că asta mi-a displăcut? -Iubițirica mea!
-Wazowski! -Michael! Bărbații ăștia!
Respiră. Continuă să tragi aer în piept.
-Unde-i copilul? -Copilul? Care copil?
-E aici în fabrică, nu-i așa? -N-o să iau vina asupra mea, să știi.
N-ar fi scăpat dacă nu trișai noaptea trecută.
Trișam?
Trișam. Da.
Cred că știu cum să rezolv problema.
Ce se întâmplă când sirena sună peste 5 minute?
-Iau o pauză? -Toți pleacă să ia prânzul.
Asta înseamnă că palierul va fi...
-Vopsit? -Gol!
Nu va mai fi nimeni acolo, idiotule! Vezi ceasul ăla?
Când limba cea mare va fi orientată în sus iar cea mică tot în sus...
Ușa copilului va fi la stația mea.
Când însă limba mare va fi orientată în jos
ușa nu va mai fi acolo.
Până atunci să pui copilul la loc. Ai priceput?
Bau! Nu!
Tu de colo! Stai! El e!
-E cel din reclamă. -Da, el el.
-Ne dai un autograf? -Sigur. Cum să nu.
Scrie "pentru Stephanie". E fiica mea.
Să vedem. De la prietenul tău, monstrul, toate urările de bine.
I-am spus"Dacă îmi vorbești așa, am terminat-o cu tine""
-Ea ce-a zis? -Mama? M-a trimis în camera mea.
-La revedere, băieți. Aveți grijă. -Scutură bine.
Bau!
Bună. Cum te numești?
Mike Wazowski!
Sulley!
Sulley, termină cu prostiile.
-L-ați văzut cumva pe Sulley? -Ne pare rău. Nu.
-Sulley! -Wazowski pare să aibă probleme.
-Cod 23-19! -Oprește!
-Dumnezeule! -Prindeți-l!
Sulley!
Suley! Am vești minunate, amice!
Știu cum să ieșim din încurcătură dar trebuie să ne grăbim. Unde e?
Sull, e un cub de gunoi presat.
Încă îi mai aud vocea.
-Mike Wazowski! -Și eu o aud.
-Mike Wazowski! -Câți copii ai în cubul ăsta?
Mike Wazowski!
-Pisi! -Bau!
Bau, ești teafără? Eram îngrijorat! Eram...
Să nu mai fugi niciodată de mine, domnișorico.
Cât mă bucur că ești teafără.
Ce tată iubitor.
De fapt e sora vărului...
-Sulley, gata. Să mergem. -Mike Wazowski!
Da, da. Cum ziceți voi. Vino aici, micuțo. Ne grăb...
-N-o mai face pe Bau să râdă! -Dar n-am făcut-o! Hai!
-Ai găsit ușa lui Bau? -Îți explic mai târziu. Aleargă.
Hai să mergem, să mergem. Dă Doamne să fie acolo.
-Uite-o. Exact cum a spus Randall. -Randall? Stai puțin.
Foaie verde tătăneasă, micuța-i din nou acasă.
Viețile noastre vor reveni la normal. Coșmarul a lua sfârșit!
-E în regulă, Bau. -Ce e? E vremea să mergi acasă!
Mike, nu putem avea încredere în Randall. O vrea pe Bau.
-Și ce dacă? E o ofertă limitată. -Nu-mi place povestea asta.
Sulley, ai vrut ușa ei. Iat-o. Hai terminăm odată povestea asta.
-Nu, Mike. -Vrei să vezi că e în regulă?
-Ba vrea ușă, ba nu vrea ușă. -Mike, stai.
E un monstru păros și paranoic.
Mike!
Sulley, pe unde-ai umblat toată ziulica?
Sulley?
Mike.
Unde ești? Ești acolo?
Unde ești, amice?
Mike, unde ești?
Bravo, Bau!
E în regulă.
Randall, te-ai ocupat de problema aia?
Bineînțeles. Să continuăm. Trebuie să recuperăm timpul pierdut.
-Ai adus recipientele în plus? -Da.
-Deci să înțeleg că ai găsit... -Da, am găsit copilul!
Vești foarte bune!
-Nu eram îngrijorat. Știam că... -Vino aici și ajută-mă.
Hai odată altfel s-ar putea să îmbătrânim aici, Fungus.
E cam greu pentru un copil.
Wazowski! Unde e, tâmp c-un singur ochi ce ești?
În primul rând se spune tâmpit. Dacă tot mă ameninți, fă-o corect.
În al doilea rând, răpindu-mă pe mine nu veți doborî recordul.
Încă mai crezi că e vorba de nenorocitul ăla de record?
Până să chicotești, mai credeam încă.
Acum cred c-ar fi mai bine să plec de aici.
Voi revoluția industria sperieturilor iar când se va întâmpla
până și marele James P. Sullivan va lucra pentru mine.
Da' știu că cineva a fost foarte ocupat în ultimul timp.
Mai întâi vreau să știu unde e copilul iar tu o să-mi spui.
-Da' nu știu nimic. -Să i-o spui lu' mutu'.
Nu știu. Adică, chiar nu știu.
Ce-i asta? Așteaptă.
Stai puțin.
Nu, nu, nu. Stai așa!
Lucrul ăsta se mișcă.
Nu-mi plac lucrurile mari care se mișcă spre mine.
Oprește! Randall!
Salută Extractorul de Țipete.
Salut.
Unde plecați? Hai să stăm de vorbă. Să bem o cafea cu lapte.
Haideți să stăm de vorbă puțin.
Ce-i asta? Stați puțin. Nu!
Băieți, încetați cu prostiile!
Ajutor! Ajutor!
Ce-ai mai greșit de data asta?
-Nu știu. Am reglat... -Du-te și verifică aparatul!
Probail că s-a întâmplat ceva cu valva de admisie a țipătului.
Asta e problema cu unitățile astea 32-50, șefu'.
Vechea valvă e primul lucru care se strică.
Le-am zis doar.
Fungus.
Îți plac mașinile? Eu am o mașină foarte frumoasă
Dacă-mi dai drumu', te plimb odată cu mașina mea.
-Te rog, Fungus. -Îmi pare rău, Wazowski.
Nu am voie să fraternizez cu victimele acestui complot mișelesc.
Ce s-a întâmplat? Unde-i Wazowski?
Unde e?
-Haide. -O să ne omoare.
-Cu grijă. Ar putea fi contaminată. -Trebuie să ieșim de aici!
Putem să luăm viața de la capăt departe de aici.
La revedere, Monștrii, INC. La revedere, dle Waternoose.
-Nu, Mike. Stai. -Ce faci?
-Urmează-mă. Am o idee. -Nu, nu, nu.
-Simulare încheiată. -Nu, nu, nu.
Ce-i asta? Încerci să sperii copilul nu să-l adormi.
Voiam să încerc faza cu sâsâitul de șarpe ninja.
De câte ori trebuie să vă mai spun?
E important cum arătați, cum intrați în cameră.
-Dle Waternoose! -James. Ai venit la țanc.
-Nu, nu înțelegeți. -Arată-ne deci cum se face.
-Trebuie să mă ascultați. -Fiți atenți cu toții.
-Îl veți vedea pe cel ai bun. -Dle, eu...
-Resetați simulatorul. -Dar, domnule...
-Noapte bună, puiule. -Noapte bună, mami.
-Somn ușor. -Pisi!
-Să auzim un răcnet tare. -N-avem timp de asta, dle.
-Haide. Ce mai aștepți? Răcnește! -Dar, dle...
Scoate un răcnet!
-Foarte bine, James. -Bau?
Domnilor, sper că ați învățat o lecție foarte importantă astăzi.
Bau?
Bau, sunt eu.
-Un copil! -Nu e toxic. Credeți-mă pe cuvânt.
-Sulley? -Bau? Nu-ți fie frică.
Nu făceam decât să...
Nu te speria. Nu era adevărat ce-ai văzut. Eu doar...
Nu făceam decât să...
-Bau. -Voia să-l testeze pe micuță.
-Bau? -Iar acum încearcă să ne omoare.
-E numai vina lui Randall. -Randall?
Vă putem duce la laboratorul lui secret de aici, din fabrică.
Cum a fost posibil să se întâmple așa ceva?
-Mai știe cineva de asta? -Nu, dle.
Bine. Compania nu-și mai poate permite publicitate proastă din nou.
Înainte de a face orice altceva
să ne ocupăm de copil.
Nu credeam să se ajungă la așa ceva. Nu în fabrica mea.
Îmi pare rău că ați fost implicați în așa ceva. Mai ales tu, James.
Acum putem îndrepta însă lucrurile pentru binele companiei.
-Nu e ușa ei, dle. -Știu.
E a voastră.
Nu!
Bau!
Nu, nu, nu!
Suntem exilați, deșteptule. Suntem în lumea oamenilor!
Ce idee bună să mergem la bătrânul tău prieten Waternoose.
Păcat doar că era implicat și el!
Nu trebuia decât să mă asculți și tu pe mine, măcar odată!
Da' de unde.
Nici măcar acum nu mă asculți!
Ia de aici!
Bun venit în munții Himalaia!
Îngrozitor. Vă vine să credeți? Arăt eu îngrozitor?
De ce nu-mi spun Adorabilul Om al Zăpezii sau Plăcutul Om al Zăpezii?
Sunt un tip de treabă. Vreți înghețată de zăpadă?
Nu-ți face griji. E cu lămâie.
Dar tu, barosane? Nu vrei niște înghețată de zăpadă?
Ai văzut cum mă privea?
Sărmanul. Îl înțeleg. Nu e ușor să fii exilat.
În exil, amicul Bigfoot și-a făcut din iederă otrăvitoare o imensă fașă.
O purta pe cap ca pe o coroană. Își spunea Regele Mâncărime.
N-o să fie prea rău. La urma urmei nu poți fi mai norocos de atât.
-Exilat cu cel mai bun prieten. -Nu e prietenul meu.
V-am văzut îmbrățișându-vă, în zăpadă și am crezut...
Uită-te la el. Mi-a distrus viața de dragul unui copil!
Din cauza ta, voi rămâne pe vecie în deșertul ăsta înghețat!
Deșert? Cred c-ai vrut să spui "tărâm minunat".
Uitați ce frumos ninge.
Să vedeți și satul din apropiere. E cel mai frumos din lume.
Și nici măcar nu v-am spus nimic despre laptele de iac gratuit.
-Stai. Ce-ai spus? -Lapte de iac.
Nu e foarte ușor să mulgi un iac.
Dar dacă dai deoparte firele de păr, e destul de hrănitor.
Nu, ziceai ceva de un sat. Unde e? Sunt și copii acolo?
Copii? Sigur. Copii obraznici, copii bleguți, copii care se urcă pe stânci.
-Unde e? -La poalele muntelui.
-Trei zile de mers. -Trei zile?
Trebuie să ajungem acolo acum!
Vrei să ajungi în sat? Aici regula numărul unu e...
Întotdeauna... Ba nu.
Niciodată să nu ieși când viscolește.
Trebuie să ajungem la Bau.
Bau? Și cu noi cum rămâne?
De când a apărut copilul ăsta, n-a mai contat ce spun eu.
Și uite unde am ajuns!
Eram pe cale să doborâm recordul, Sulley.
-Am fi reușit. -Nu mai contează acum.
Nu mai contează? Stai puțin.
Cum adică nu mai contează?
Asta-i.. Nu. Bine. Foarte bine.
Deci adevărul iese acum la suprafață, nu?
Ia te uită? Nu mai avem înghețată la con.
Mă duc până afară să mai aduc.
Sulley, cum rămâne cu ceea ce am realizat până cum?
Asta nu contează?
Cum rămâne cu Celia?
N-o s-o mai văd niciodată. Asta nu contează?
Iar cu mine cum rămâne?
Sunt prietenul tău cel mai bun.
Eu nu contez?
Îmi pare rău, Mike. Îmi pare rău că am ajuns aici.
N-am vrut să se întâmple așa. Dar Bau are probleme.
Cred c-am putea-o salva dacă am coborî la...
AM coborî?
De data asta ești de unul singur, amice.
Dacă vrei să ieși în viscol și să mori de frig..
Treaba ta...
Ești pe cont prorpiu.
Am mai adus înghețată de zăpadă.
Haide, George. Știu că poți s-o faci.
Am ales pentru tine o ușă în Nepal. Va fi ușor.
E frumos și liniște acolo, în Nepal.
Să știi că ai dreptate. Ține asta.
-Pe ei, Georgie! -Pârtie! Faceți loc!
-Scuze, George. -Nu poți să...
20-3-9...
La o parte!
Ajutor!
Nu trebuia să am încredere în tine că vei termina treaba.
Din cauza ta a trebuit să-mi exilez cel mai bun monstru sperietor.
Cu mașinăria asta, nu vei mai avea nevoie de monștri sperietori.
Și în plus, Sullivan a primit ce merita.
Sulivan era de două ori mai bun decât vei fi tu vreodată.
Pisi!
-Pisi! -Sullivan?
-Pisi! -Îmi pare rău, Bau.
Opriți-l!
Hai să te ducem acasă.
Termină-l!
Nu știi cât am așteptat să fac asta, Sullivan!
-Mike? -Să nu crezi că nu-mi pasă de copil.
-Mike, nu înțelegi. -Ba da. Eram nervos, asta-i tot.
Am nevoie de timp de gândire. Nu trebuia să mă lași acolo.
-Sunt atacat. -Nu de mine. Eu vreau să fiu sincer.
Ascultă-mă până la capăt. Noi doi suntem o echipă.
Prietenia noastră e ceea ce contează.
Știu, micuțo. E prea sensibil.
Dacă începi să plângi, nu mai apuc să-ți spun tot.
Îmi pare rău că nu ți-am fost aproape dar acum sunt aici.
Sully, eu îmi deschid sufletul aici. Ai putea măcar să fii atent.
Ia te uită. E Randall. E...
Haideți!
-Nu trebuie să existe martori. -Nici nu vor exista.
-Mă bucur că te-ai întors, Mike. -Cineva trebuia să te apere.
-Iubițirico, acum nu putem discuta. -Haide!
Michael, dacă nu-mi spui imediat ce se întâmplă, am terminat-o cu tine!
-M-auzi? Am terminat-o! -Bine. Îți spun adevărul.
Știi copilul pe care îl caută toți? Suley l-a lăsat să intre aici.
Am încercat să-l trimitem acasă dar Waternoose a complotat
iar acum ne urmărește Randall ca să ne omoare.
Și vrei să cred toate minciunile astea, Mike Wazowski?
Mike Wazowski!
-Te iubesc, iubițirico! -Te miști odată? Ferește!
Idiotule!
-La o parte. Sosim. -Pardon. Faceți loc!
Grăbește-te!
-Uite-i acolo! -Stimați angajați...
Randall Boggs a doborât recordul tuturor timpurilor la sperieturi.
Ba nu. Dați-vă la o parte! Lăsați-mă!
Arată-le ce poți, Ursuleț Ochios.
-Uite ușa! -Dați-vă de pe coada mea!
-Sulley, ce faci? Ai înnebunit? -Agață-te de mine, Mike.
-Sulley, ce ai de gând? -Să luăm ușa, să găsim o stație.
Ce plan. Simplu dar totuși... nebunesc!
Țineți-vă bine!
Nu pivi în jos!
O să mi se facă rău!
Nu!
-Ușa lui Bau! -Uite-o!
Acum cum o să ajungem la ea?
E o fundătură, Sulley. Uite-l.
-Fă orice ca să râdă! -Cum? Sulley!
-Deschide-o! -Uite-l că vine.
Dă-mi copilul!
-De ce nu ne-au exilat aici? -Să găsim altă ușă.
Uite! Ușa lui Bau!
-Uite-l. Grăbește-te! -Dă-mi mâna.
-Hai odată. E o ușă culisantă. -Sigur, sigur.
Sări! Sunt chiar în urma ta.
Haide!
-Fuga! Nu te opri! -Intră!
Ciudat!
Mike? Scuze, amice.
Sper că te-a durut, șopârlo.
Bravo, amice. Ne-a pierdut urma.
Bau!
Mi-a plăcut să lucrez cu voi!
-Deschide ușa! -Încerc!
Bau!
Uite-i!
Sulley, ce faci?
-Am prins expresul, amice! -Îi vezi?
Drept în față!
-Pisi! -Bau!
Acum ce mai are de zis cel mai îndrăgit monstru sperietor?
Prostănac jalnic ce ești!
Ai fost prea mult timp primul, Sullivan. Acum s-a terminat!
Nu-ți face griji, voi avea mare grijă de copil.
Nu!
Acum nu se mai sperie de tine.
Se pare că ți-ai pierdut slujba.
Așa. Să te vedem acum ce mai faci. Hai, aruncă-l!
-Vă rog, nu! -Hai, frumosule. Hai că te prind eu.
Și a zburat de-aici!
Mamă, iar a intrat în casă un aligator.
Alt aligator? Dă-mi lopata! Stai că-i arăt eu!
Dă-i, mamă! Dă-i la cap aligatorului!
-Vrei să faci tu onorurile, Mikey? -Cu cea mai mare plăcere.
Așa e, Bau! Ai reușit! L-ai bătut!
Haideți.
Bau, e timpul să te întorci acasă. Să fii cuminte, bine?
-Nu se poate. -Nu mai e energie. Fă-o să râdă.
Stai că am o mișcare care îi dă gata pe toți.
-Scuze. N-a văzut faza. -Fraierule, ai uitat să-i ridici gluga.
Unchiule Mike, nu țipa de fața cu ea.
-Trebuie s-o facem să râdă parcă. -Corect.
Bau, glumeam. Uite!
Sunt haios, nu? Astea-s glume, micuțo.
-Ce se întâmplă? -Ține-te bine!
Când ușa ajunge la stație, opriți energia.
Astfel veți prinde copilul și infractorii responsabili.
Ne așteaptă. Ce ne facem?
Suntem agenți ADC. Ieșiți încet cu copilul la vedere.
Bine, ne-ați prins. Copilul e aici.
Cooperez. Înainte să ne arestați vreau să spun ceva.
-Prinde! -Cod 23-19!
-Proiectil toxic. Izolați contaminatul. -Stai!
-Urmăriți suspectul! -Eliberați zona!
Nu-i lăsați să scape.
Așteptați! Întoarceți-vă! Copilul e la el!
Sullivan? Sullivan, dă-mi copilul.
Dă-mi fetița!
Deschide ușa!
Sullivan, n-o face.
-Haide. -Nu intra în camera aia!
Cred că l-am oprit, Bau. Acum ești în siguranță.
Să fii o fetiță cuminte, da?
Ai mers prea departe, James.
-E acasă acum. Las-o în pace. -Nu pot să fac asta!
A văzut prea multe. Amândoi ați văzut prea multe.
-Nu trebuie să se termine așa. -N-am de ales!
-Speriatul nu mai ajunge. -De asta răpești copii?
Voi răpi o mie de copii dacă e nevoie pentru fabrică!
Și voi reduce la tăcere pe oricine îmi va sta în cale!
-Nu! -Noapte bună, puiule.
-Ce-i asta? -Noapte bună, mami.
Simulare încheiată.
Nu știu ce-ați văzut voi
dar eu am observat câteva greșeli.
-Dar cum ați... -Știți ce?
Haideți să mai urmărim o dată partea mea preferată.
Voi răpi o mie de copii dacă e nevoie pentru fabrică!
Cum?
Voi răpi o mie de copii dacă e nevoie pentru fabrică!
-Veniți cu noi. -Ce faceți?
Lăsați-mă. Nu mă puteți aresta. Sper că ești mulțumit, Sullivan.
Ai distrus această companie. Monștrii, INC nu mai există!
De unde veți mai face rost de țipete acum?
Criza energetică se va adânci din cauza ta!
Rămâneți acolo. Nr.Unu vrea să discute cu voi.
Atenție!
-Salut, băieți. -Roz?
Doi ani și jumătate de muncă sub acoperire au fost aproape irosiți
în momentul în care ai găsit copilul, dle Sullivan.
Bineînțeles însă că fără ajutorul vostru n-aș fi aflat niciodată
că totul ajungea până la Waternoose.
În legătură cu fetița, acum.
Nu vreau decât s-o trimit acasă.
Foarte bine. Aduceți-mi un măcinător de uși.
Cum? Adică n-o voi putea revedea?
Nu există altă soluție.
Aveți 5 minute ca să vă luați rămas bun.
-Cu bine, micuțo. -Mike Wazowski!
Da. Bau să știi că a fost distracitv.
Du-te și crești mare.
Bau...
Ia te uită... Da, știu...
E frumoasă.
Bau...
-E foarte frumoasă. -Pisi!
Vino încoace.
E un ursuleț fericit.
Acum nu mai iese nimic din debara ca să te sperie, da?
Da.
La revedere, Bau.
Pisi.
Pisi trebuie să plece.
Bau!
Pisi?
Nimic din toate astea nu s-a întâmplat. Ne-am înțeles, domnilor?
Și nu vreau nici documente în legătură cu această întâmplare.
Luați-l.
Pariez că avem liber tot restul zilei.
Prosule! Vor închide fabrica!
Să fi văzut fața lui Waternoose când s-a ridicat peretele.
Sper să facem rost de o copie a casetei ăleia. Te simți bine?
Amice, fruntea sus. Am reușit. Bau a ajuns acasă.
Recunosc. Din cauza noastră sute de monștri vor fi concediați.
Ca să nu mai vorbim de mulțimea furioasă că nu va mai fi energie.
Dar ne-am distrat pe cinste, nu?
Ne-am distrat.
Microfonul ăsta funcționează? Probă de microfon!
Bună seara. Ce mai faci? Mă bucur să te văd.
Mă bucur să mă aflu în camera ta. De unde ești?
Lasă. Ești la grădiniță, nu? Ce-mi mai place la grădiniță.
Au fost cei mai buni 3 ani din viața mea.
Îmi place și sportul. "Ferește-te de minge" era cel mai tare.
Eram cel mai rapid la jocul ăsta. Desigur, eu eram mingea. Dar...
Eu eram mingea, pricepi?
Bine.
Mulțumesc. Nu uita să dai bacșiș chelneriței.
Bravo, Mikey. Ți-ai făcut planul chiar de la primul copil al zilei.
Nu-i rău, nu? Știi, doar cineva cu talent de comic
ar putea produce atâta energie o singură dată.
Iar faptul că râsul e de 10 ori mai puternic decât țipătul nu are nimic de-a face cu asta, nu?
Ursuleț Ochios. Vino la mine.
-Iubițirica mea! -Ursuleț!
Fetelor, opriți-vă.
Michael, ești așa de fermecător.
-Ai adus revista? -Au trimis o cutie întreagă.
Dă-mi să văd! Sulley și cu mine suntem pe copertă, nu?
-Incredibil. -Ursuleț Ochios.
Am apărut pe coperta unei reviste!
E nemaipomenit!
-Sulley! -Salut, Mike. Eu...
-Vreau să-ți ară ceva dacă ai timp. -Păi...
Închide ochii și urmează-mă. Să nu cumva să tragi cu ochiul.
-Mergi, mergi, haide. -Mike!
Umărește sunetul plăcut al vocii mele.
Bun, oprește-te. Deschide ochii.
Mike!
-E cumva... -Scuze c-a durat atât, amice.
A trebuit să pun la loc foarte multe bucățele de lemn.
Funcționează doar dacă ai toate bucățile din ea.
Bau?
Pisi!
Ați urmărit filmul MONȘTRII, INC