BREZ POVRATKA
BROWNING / ALEX JFK INT'L
CDG FRANCE VOLÉE AIRLINES
POTOVANJE PO FRANCIJI
SMRT TRGOVSKEGA POTNIKA
Lekcija iz zgodovine
To JE KONEC
Alex.
Pravkar je klical Todov in Georgev oče.
Jutri te poberejo ob 3.30.
Avtobus proti letališču izpred šole odpelje okrog petih.
Kako ti ustreza moj kovček?
Hej, mami, mami, to moraš pustiti gor.
Temu listku je zadnji let uspelo preživeti, ne da bi strmoglavila.
Zato se mi zdi, da mora biti na kovčku ali vsaj s kovčkom.
Za srečo.
Kje pa si dobil takšno butasto zamisel?
Jaz sem še živ.
17 let in brez obveznosti.
Izlet v Pariz s prijatelji.
Deset pomladanskih dni.
Užij jih, Alex.
Celo življenje imaš še pred sabo.
Alex.
Bela cona je namenjena takojšnjemu vstopanju in izstopanju potnikov.
Parkiranje prepovedano.
Ja, več kot eno uro sedim tukaj.
Kje ste?
-Hej, Hitchcock. -Kaj?
Naj ti pomagam s tem, stari. Izvoli.
Carter, ti kreten.
-Idiot. -Dobra.
-To si pustila na avtobusu. -O, hvala.
-Poberiva tvoje stvari. -Hej, Christa.
Živjo, Blake.
-Kaj počneš? -Frajer je. Pravi.
Fanta, imate vse?
Ja, oče, pripravljena sva.
Ali to pomeni, da gremo?
Ne vem.
To je za oba. Lepo se imejta.
-Hvala, oče. -Ja.
-Za oba. -Greva.
-Alex. -Ja?
-Pazi nanju. -Bom.
Nisem verjel, da je lahko kaj gršega od moje fotke v letopisu.
Kako pa misliš, da je meni, ki te moram ves čas gledati?
Kaj, hudiča, hoče?
"Letališče nima lastnih prevoznikov."
Smrt ni konec.
POMEMBNA JE RESNIČNOST ONSTRAN Znanje brez dvoma
Za vas bo, če boste nadlegovali moje dijake.
-Hare Rama. -Odjebi.
Zastaviti vam moram nekaj vprašanj.
Ste sami pripravili kovčke?
Ste imeli svoje stvari ves čas pod nadzorom?
ODHODI
G. Browning?
O, ja.
Ste od neznane osebe prejeli kakšne pakete?
V - ODHOD - STATUS
KONČNA DESTINACIJA CDG PARIZ, FRANCIJA
Charles de Gaulle PARIZ
-Kot vaš rojstni dan. -Kaj?
25. september, 9.25
Vaš rojstni dan vsebuje iste številke kot čas odhoda.
TERMINAL
-Ker sem ga pogledal. -Si prepričan?
Lisa, počakaj.
Ne, je že v redu.
Jebemti je bilo dobro.
Kreten.
-Hej. -Hej, George, oče je rekel za oba.
Oba, prav, stari? Daj mi nekaj denarja.
Hej, hej, nehajta.
-Oprosti. -Ulovi.
Idiot.
Potovanje po parizu
-Hvala. -Ni za kaj.
VRATA 46
Alex, pojdiva srat.
-Zakaj ne greš sam? -Ne, stari, poslušaj me.
Poslušaj, uči se.
Na sedemurni polet se odpravljamo.
Stranišča na krovu so kot prezračene omare, če sploh.
Recimo, da se na pol poti tvoje telo odloči izločiti hrano.
Kaj, če te pritisne kot noro.
In potem se takoj za tabo tam pojavita Christa ali Blake.
Bi rad, da te povezujeta s pekočimi očmi?
S tistim refleksnim siljenjem na bruhanje v grlu?
John Denver.
Umrl je v letalski nesreči.
Dame in gospodje, hvala za vašo potrpežljivost.
Začeli bomo s predhodnim vkrcanjem
potnikov za let družbe Volée Air št. 180 v Pariz skozi vrata 46.
Je kdo videl Billyja Hitchcocka?
Kako smo ga lahko izgubili?
Pojdi, pojdi.
Stopi.
To je bolelo.
Joj, moja mala punčka.
To je dober znak. Mlajši so, boljše je.
Zajeban bog moral biti, da bi zrušil to letalo.
Živjo.
Res zajeban bog.
Ja.
-Živjo. -Hej, Tod.
Živjo, Kako vama gre? Tukaj bom sedel.
-Lahko zamenjaš sedež s Christo? -O, bog.
Saj veš, da bi, vendar imam težave z mehurjem.
Vnetje urinarnega trakta imam.
Pojdiva vprašat Alexa.
Alex, lahko zamenjaš sedež z Blake, da bova sedeli skupaj?
Toda je prosila, vendar je rekel, da ima nekakšne težave z zdravjem.
Prosim?
Ja.
Tako prijazen si.
-Hvala, Alex. -Hvala ti, Alex.
Ni za kaj, ni za kaj.
Peder.
Si res mislil, da bova seksala z njima, ko bomo nad Grenlandijo?
Zaradi tebe, veš, moram sedeti tukaj in gledati jebenega Stuarta Littla.
Hvala.
Hvala, stari. Super je.
Oprostite, da sem pozen. Tisto je moj sedež.
-Halo? -Tja grem.
Me lahko poslušate?
Da bi pravilno zapeli varnostni pas, ploski del potisnite v zaponko.
Na voljo je šest zasilnih izhodov: dva spredaj, pri krilih in zadaj.
Vsi izhodi so jasno označeni.
Sledite rdečim znakom za izhod in osvetljenemu hodniku.
Stevardese, pripravite se na odhod.
-Prav. -Odlično.
Ja.
Ja, ja.
V redu je.
-Iti hočem. -V redu je.
V redu je, ljubček, jaz...
Kaj za...?
Mojbog!
Vsi...
Ne, ne!
Christa! Ne!
Alex, lahko zamenjaš sedež z Blake, da bova lahko sedeli skupaj?
Toda je prosila, vendar je rekel, da ima nekakšne zdravstvene težave.
Prosim?
Kaj je, stari?
-Je kaj narobe, gospod? -Kaj je s tabo?
Alex, qu'est-ce que c'est?
-Jebeno letalo bo eksplodiralo. -Utihni, Browning.
-Nisi smešen. -Če se ti to zdi zabavno...
Ni šala. Ni šala.
-Alex, pomiri se. -Dovolj je, sedi, Browning.
-Padlo bo. -Odstranili vas bomo.
-Jaz ga bom odstranil. -Sam se bom odstranil.
-Oprostite. -Pustite ga.
-Tisto je moj sedež. -To letalo bo strmoglavilo.
Vsi na prehodu, dol z letala.
-Spravite se z letala. -Ostanite, kjer ste.
-Ostanite na svojih mestih. -Jebeno letalo bo strmoglavilo.
Pojdi ga pogledat. Poglej, kako je z njim.
Prav.
-Karto imam tukaj. -Pustite me.
Bedak.
-Hej. -Razumeš?
Nihče ne sme nazaj na krov.
-Jaz odločam. -Čakajte, prosim.
40 dijakov imam, ki gredo v Pariz. Prosim.
-Razumeti me morate. -Razumem in opravičujem se za Alexa.
Vendar mora eden od naju ostati na letalu.
Ne morem dovoliti, da bi dijaki šli v Pariz za 10 dni...
Carter, ne.
-Jebemti, sedi, Carter. -Sedi.
-Eden od vaju se lahko vrne.
Larry.
Pri letalski družbi so besni. Enemu dovolijo, da se vrne.
Preostali gredo lahko na let ob 11.10. Tri ure pozneje...
Jaz bom ostal.
Ne, ne, ti znaš francosko in vse to. Pojdi na letalo, v redu je.
Živjo, g. Murnau. Na stranišču sem bil.
Ključavnica se je zataknila in...
Z nikomer se nisem kregal.
Prekleto.
Hvala.
Poklical sem tvoje starše. Na poti sem sta.
Iti bi morala.
Alex, govori z mano. Povej mi, kaj se je zgodilo.
Videl sem.
Ne znam pojasniti, videl sem. Videl sem ga na stezi.
Videl sem, kako je vzletelo.
Skozi okno sem gledal.
-Videl sem tla in... -Carter.
Kabina se je začela tresti in levo stran je razneslo.
Potem je razneslo celo letalo.
Tako resnično je bilo. Kot se dogaja, ko gre zares.
Si že bil na letalu, ki ga je razneslo?
Gotovo si zaspal.
Čakaj, z letala so nas vrgli.
Zapravili smo pol dneva v Parizu,
ker se je Browningu nekaj sanjalo?
"Čakajte, letalo bo razneslo. Razneslo ga bo."
-Hej, jebi se, Horton. -Tod.
Ti greš samo še v bolnišnico.
-Pusti ga. -Hej, hej.
-Alex, nehaj. -Dajta, no.
No, pa gredo, mi smo pa tukaj.
-Moj izlet boš plačal. -Ko bi vsaj bil na tem letu.
-Ti prekleti butec. -O, sranje.
-Kličem. -Varnost...
Gledate me, kot da sem jaz povzročil to.
Nisem povzročil tega.
Je kdo preživel?
Kako pa naj jaz vem?
-Mislite, da sem nekakšen...? -Saj ni čarovnik.
Živjo, sem H. Seigel iz Nacionalnega odbora za varnost prevoza.
Stopili smo v stik z vašimi družinami. Na poti sem so.
Se komu zdi, da bi potreboval zdravniško pomoč,
duhovno tolažbo?
Kaj se dogaja?
Je kdo preživel?
Vzrok eksplozije še ni znan.
Oblasti okrožja Nassau so že na prizorišču.
Ekipa za iskanje in reševanje tudi. Mislimo...
Oprostite.
Agent Weine sem. To je agent Schreck.
S FBI-ja prihajava.
Razumeva, kako se morate počutiti.
Vem, da bo težko,
vendar vas morava izprašati o današnji dogodkih,
dokler so še sveži.
To bo neprecenljivo za reševanje in kriminalistično preiskavo.
Rekli ste: "Poslušajte me. To letalo bo razneslo ob vzletu."
Kako ste to vedeli?
Takšen občutek sem imel.
Čuden občutek.
Ste pred vkrcanje vzeli kakšna pomirjevala?
Ste vzeli tablete za spanje, narkotike ali halucinogene?
-Alex, jemljete mamila? -Ne.
Videl sem.
Videl sem, kako se je zgodilo.
Videl sem, kako je letalo eksplodiralo.
Ali so ti občutki imeli kaj opraviti s tem, da ste rekli,
da si želite, da bi Carter Horton bil na letalu? Preden ga je razneslo?
-Ne. -Zakaj ste torej to rekli?
Ker si nisem mislil, da se bo res zgodilo.
Če je tako, Alex, zakaj ste v resnici odšli z letala?
Moj brat, George, mi je rekel, naj grem pogledat Alexa.
On je torej ostal in...
Rekel mi je, naj grem z letala.
Larry Murnau je rekel, naj se vrnem, pa sem mu rekla, naj gre on.
Poslala sem ga nazaj na letalo.
Prav.
Nihče vas ni silil se izkrcati.
Rekli ste, da niste prijateljica tistih, ki so šli z letala.
Clear, zakaj ste se torej izkrcali?
Ker sem videla in slišala Alexa.
Verjela sem mu.
Ljubček...
Mojbog.
Tam je.
Tukaj.
Hvala za prevoz.
Gledate prve ostanke,
Long Island, New York
ki jih je naplavilo na obalo. So del letala družbe Volée Air, leta 180,
ki je eksplodiralo takoj po vzletu, ob 21.25.
Poletelo je z letališča John F. Kennedy v New Yorku.
Preživelih ni.
Kljub temu jih obalna straža in ekipa za iskanje in reševanje še vedno
iščeta, medtem ko gorivo še vedno gori na gladini morja.
Oblasti so črnoglede glede možnosti,
da bi še našli preživele z nesrečnega leta.
Bojimo se, da je vseh 287 potnikov mrtvih.
Med potniki je bil razred 40 dijakov in štirje učitelji
iz srednje šole Mount Abraham High z jugovzhoda New Yorka,
ki so bili na poti na izlet v Pariz.
Poročajo, da je bilo nekaj dijakov odstranjenih z letala
samo nekaj trenutkov pred vzletom.
Raziskovalci ostajajo redkobesedni glede podrobnosti te nesreče.
Na letališče JFK so prispeli preiskovalci z FBI-jevega
Nacionalnega odbora za varnost prevozov,
da bi začeli s preiskavo.
Očividci tako na letališču kot na Long Islandu
pravijo, da so videli letalo eksplodirati.
V bližini leta 180 ni bilo videti nobenega drugega letala.
Na JFK-ju nadzorniki zračnega prometa razpravljajo
o poročilih teh očividcev.
Po eksploziji
so se ostanki očitno raztresli več kilometrov po Atlantskem oceanu.
Preiskovalci so preudarni pri iskanju teh ostankov,
saj so prepričani, da bodo več izvedeli, ko se zdani.
Minilo je 39 dni
odkar smo izgubili 39 naših ljubljenih prijateljev in učiteljev.
Ko minevajo dnevi brez razkritega vzroka nesreče,
se sprašujemo, zakaj.
Pridigar nam pravi:
"Človek ne ve niti za svoj čas: kot se ribe ujamejo v pogubno mrežo,
kakor se ptice ujamejo v past.
Tako se zapletajo ljudje v hudem času, ki jih hipoma zadene."
Preden se lahko pomirimo,
preden lahko uidemo prisotnosti smrti in časa,
moramo žalovati in jih slaviti z njihovim spominom.
Browning, upam, da ne misliš, ker mojega imena ni na spomeniku,
da ti karkoli dolgujem.
Ne mislim.
Vse dolgujem tem ljudem.
Življenje moram živeti na polno.
Zakaj torej ne pustiš J.D.-ja, Carter?
Poslušaj. Ne govori mi, kaj naj počnem, prav?
Jaz imam nadzor nad svojim življenjem in ne ti.
Carter!
Nikoli ne bom umrl.
Hej, Alex.
-Živjo. -Živjo.
Prejšnji teden sem naredil vozniški izpit.
Z rezultatom 70. To je najmanj, kar smeš dobiti.
Ko sem zaključil s testom...
Tisti človek, ki se vozi s tabo, ko opravljaš izpit, veš?
-Ja. -No, kakorkoli.
Rekel je: "Mladi mož, zelo mladi boste umrli."
Ja, ja.
Je to res?
Ne zdaj, ne tukaj, nikoli Billy.
Če bi Cynthio Paster povabil na zmenek, bi rekla ne?
Jebemti.
-Prav. -Ja.
Ja.
-Gdč. Lewton... -Ne govori z mano.
Na smrt se te bojim.
Gor grem.
Živjo.
Nočem, da me narobe razumeš,
vendar te pogrešam, veš?
Ja.
Ja, tudi jaz te pogrešam.
Vendar moj oče ne razume.
Ja.
Glej, ko bo prebolel,
bova šla skupaj v mesto.
Šla bova na tekmo Yanksov.
Ja, prav. To bova naredila.
Kul.
-Iti moram. -Ja.
To, kar mi je gdč. Lewton dala pri pouku, mi bodo dovolili prebrati.
Piše, kako se počutim.
Pazi nase, stari.
Zaradi tebe sem še živa.
Hvala ti.
"Pravimo, da ure smrti ni mogoče napovedati.
A ko to govorimo, si predstavljamo, da je ura nekje
v nedoločeni in daljni prihodnosti.
Ne zdi se nam, da bi bila povezana
z dnevom, ki se je začel.
Ali da bi smrt lahko prispela to popoldne.
To popoldne, ki je tako gotovo
in ki ga načrtujemo na uro natančno."
POŽARI IN EKSPLOZIJE
NESREČE V ZRAKU
LETALIŠKE OPERACIJE
Spominska slovesnost za dijake se je odvijala včeraj
PENTHOUSE
Tymme prihaja že danes!
Tod
Kaj se je zgodilo?
Kje je Tod?
Alex.
Spravi se stran.
-Ali nisi opazil? -Kaj se je zgodilo?
Zaradi tebe se je počutil krivega za Georga. Storil je samomor.
-Ne. -Pojdi zdaj.
Tega ne bi storil.
Prav? Rekel mi je, da bova znova prijatelja, ko si vi opomorete.
Zakaj bi delal načrte z mano, če se je nameraval ubiti?
G. Waggner.
-G. Waggner. -Gremo.
Počasi.
Dobro.
Tako.
Gremo.
Skoraj je že jesen.
Šele konec junija je.
Ja, ampak vse je v gibanju.
Če se osredotočiš, lahko celo zdaj, ko smo vstopili v poletje,
skoraj čutiš, kako prihaja jesen.
Kot da bi videl v prihodnost.
Zakaj si bila sinoči pri Todu?
Dovolj gledam TV, da vem, da FBI ne preiskuje samomorov najstnikov.
Sinoči so bili tam. To pomeni, da se jim bodisi ne sanja,
kaj je povzročilo nesrečo,
bodisi niso še ničesar izključili.
Dejstvo, da je sedem ljudi šlo z letala, je verjetno dovolj čudno.
Če vizije, ki jo je imel eden od njih, sploh ne omenjamo.
In to nekaj trenutkov prej preden je letalo eksplodiralo. Sumljivo je.
Da je jasnovidnežev prijatelj storil samomor, ne pomaga.
Zakaj si bila sinoči tam?
Veš, kaj je to?
To je...
Kdo je tip z vzmetjo namesto glave?
To si ti.
Ne gre za to, da bi mi bil všeč.
Gre za to, kako se počutim ob tebi, Alex.
Žal mi je.
Prav tako kot ti, tudi skulptura ne ve, kaj ali zakaj je.
Nobene oblike noče prevzeti.
Vendar vseeno ustvarja absolutno in nerazumljivo privlačnost.
V štirih letih, kar hodiva v srednjo šolo, nisva spregovorila besede.
V tistem trenutku na letalu pa sem čutila, kar si čutil ti.
Nisem vedela, od kod prihajajo ti občutki,
dokler nisi začel noreti.
Nisem videla, kar si videl ti, vendar sem to čutila.
To še vedno čutiš, kajne?
Nekaj iz tistega dne je še vedno s tabo.
Vem, ker te še vedno čutim.
Zato sem bila sinoči tam.
Še nikoli prej nisem imel opravka s smrtjo.
To bi lahko bilo samo v najinih glavah.
Zdi se, kot da je povsod naokrog.
To?
Kaj, če je bil Tod samo prvi?
Izmed nas?
Ali to čutiš?
Ne vem. Želim si, da bi ga znova videl.
Še zadnjič.
Potem bi morda vedel.
Pa pojdiva do njega.
Počasi.
Srh me spreletava.
Zaradi tega kraja?
Ker počnem nekaj, česar ne bi smela.
Pridi.
Pohiti.
-Je to on? -Mislim, da je.
Zakaj so ga namaskirali kot Michaela Jacksona?
Ja, to je on.
Vendar tega, zaradi česar je bil Tod, ni več.
Jezus.
Prosim.
Mrtvega bosta obudila.
Zakaj je to naredil z roko?
Kemikalije v žilah povzročijo posmrtne krče.
Glejte...
-Njegov prijatelj sem in... -Vem, kdo si.
Kaj so vsa ta majhna znamenja?
Ureznine na koži od vlečenja žice.
Vlečenja žice?
Če je vlekel žico, se ni poskušal ubiti.
-Nesreča je bila. -Pri smrti ni nesreč.
Ni naključij. Ni spodrsljajev.
In ne da se ji uiti.
Spoznati morata, da smo vsi samo miš, s katero se igra domača mačka.
Vsak korak, ki ga naredimo, od vsakdanjega do legendarnega,
rdeča luč, pri kateri se ustavimo ali stečemo,
ljudje, s katerimi spimo ali nočejo spati z nami,
letala, s katerimi se peljemo ali s katerih odidemo,
vse je del sadističnega načrta smrti, ki vodi do groba.
Načrta?
Ali to pomeni, da lahko prevaraš smrt, če poznaš njen načrt?
Alex.
To si že storil, ko si se izkrcal iz tistega letala.
Odhod tvojega prijatelja kaže,
da ima smrt za vse vas novi načrt.
Zdaj morate ugotoviti, kako in kdaj bo prišla po vas.
Poglej in zadeni, Alex.
Če misliš, da ti lahko uspe.
Ampak ne pozabi, da bi preslepiti načrti smrt,
biti nespoštljiv do načrta, lahko zbudilo bes,
ki bi prestrašil celo gospo s koso.
S to zahtevno gospo pa se nočeta bosti.
Prav, no, potem pa...
Ja, oprostite, da sva vdrla in...
Je že v redu.
Se kmalu vidimo.
Mrliški oglednik je dejal, da ima smrt načrt.
Prav.
O znakih govorim.
Kako veva, da s tem, ko sediva tukaj in pijeva kavo
ali dihava ta zrak ali prečkava križišče,
nisva sprožila toka dogodkov, ki bodo vodili do najine smrti
čez 40 let, čet 10 let, jutri?
Ne veva, razen če se ne odpreva
znakom, ki jih lahko vidiva.
Ne razumem.
Si Toda videl umreti?
Se je ponovilo? Kot na letalu?
Ne, ni se, vendar hočem reči, da bi se lahko.
To je sporočilo nečesa, Clear.
Ali nekoga, ki kaže na načrt.
Kakšno sranje. Znake smrti lahko najdeš kjerkoli hočeš.
Kava. Začne se s K in konča z A.
Isto kot beseda krvava. Bova torej izkrvavela do smrti?
Rada bi te slišala.
Znorela bova, če boš začel s tem sranjem.
Mrliški oglednik je rekel, da ima smrt načrt, je tako?
Kaj, če smo ti, jaz, Tod, Carter, Terry, Billy, ga. Lewton
iz nekega razloga pokvarili ta načrt?
Videl sem načrt smrti in izigrali smo ga.
Kaj, če je prišel naš čas?
Kaj, če ne bi smeli s tistega letala?
Kaj, če naš čas še traja?
Če je tako, še ni zaključila.
In umrli bomo zdaj, ne pozneje.
Razen...
Razen če najdemo vzorce in jo znova preslepimo.
Zdaj, ko te poslušam, začenjam verjeti,
da se je Tod res ubil.
Ja, prav. Kakorkoli že.
-Si v redu, stari? -Daj, miško, ne zdaj.
Carter.
Videti je, da imamo srečanje.
-Nehaj. -Kdaj se boste preselili?
Čez nekaj tednov.
-Škoda. -Kreten.
-Naša najljubša učiteljica bo šla. -Miško, daj, no.
Glejte, nekaj vam moram povedati.
-Alex. -In tukaj ste živeli celo življenje?
Zdaj pa se mora preseliti zaradi Browninga!
Dovolj bo! Oba.
Umrli so, mi smo pa živi.
Sprijaznita se s tem.
Ne bom dovolila, da ta letalska nesreča postane najpomembnejša.
Korak naprej stopam, Carter.
Če bi rad svoje življenje zapravil
s pretepanjem Alexa vedno, ko ga srečaš,
potem lahko kar crkneš.
-Prav. -Pametna potrošnica ste videti.
Hvala.
Recimo, da bi ta nož videli v blagovnici.
Kaj bi pomislili?
Kako velik nož, ampak koliko...?
-Halo? -Je Alex doma?
Živjo, Clear. Ja, samo malo.
Spet je Clear. Boš govoril z njo?
...danes se je trgovalo bistveno slabše od povprečja in delnice...
Clear, prha se.
-Te lahko pokliče nazaj? -Seveda, adijo.
Skrbi jo zate.
Mene skrbi zate.
Zakaj nočeš govoriti z njo?
Ali z mano?
...kar bi lahko zgrnilo črne oblake nad delnice in obveznice.
Oče, z mamo sta v veliko pomoč.
Ampak obstaja stvar, ki jo moram razumeti, preden lahko govorim o tem.
...indeks Dow nižji za 75.
Nacionalni urad za varnost prevozov ima nocoj novo teorijo
glede možnega vzroka za eksplozijo leta 180 družbe Volée Air.
Pristojni menijo, da je razkrojena silicijeva izolacija
na električnem konektorju do zbirne črpalke
morda prepuščala vnetljive tekočine.
-Iskrica v stikalu za gorivo... -To je Todov sedež.
...v trupu letala bi lahko sprožila ogenj v napajalnem vodu, ki bi šel
do črpalke, kar bi povzročilo katastrofalno eksplozijo.
Pot eksplozije.
Prvi je bil Tod, potem je bil Terry.
Umirajo v vrstnem redu, v katerem bi morali umreti.
To je načrt smrti.
Naslednja je gdč. Lewton.
In če že zaspim,
vidim Terryja Chaneyja.
Sredi dneva, kar od nikoder
v glavi zaslišim lasten glas,
ki Larryju Murnau pravi:
"Ne, ti znaš francosko, pojdi na letalo."
Vse me spominja na tisti dan.
Seveda, ja.
Upam, da bo sprememba pomagala.
Tukaj sem živela vse svoje življenje, veš.
Povsod kamor pogledam, so čudoviti spomini.
Zdaj vidim samo Larryja
in tiste otroke.
Če samo pogledam na dvorišče, ne čutim drugega kot strah.
Laura, nazaj te bom poklicala.
Prav.
Valerie Lewton tukaj, agenta Schrecka potrebujem.
Kaj počneš tukaj?
Samo...
Preverjal sem pnevmatike, če so res varne.
V avto.
Priveži se.
Mislim, da je gdč. Lewton naslednja.
-Naslednja? -Ja.
Ja, naslednja, ker se odvija vzorec.
Seveda, vzorec, ja. Si ga tudi ti opazil?
Mamina najljubša.
JOHN DENVER
Kakšen je ta vzorec, Alex?
Se je pojavil v kateri od tvojih vizij?
Si ga opazil pri šumenju na televiziji?
Nikoli nisem prosil za to, kar se je zgodilo na letalu, veste.
Sedita na svojih majhnih stolih in se norčujeta. Tudi v redu.
Vendar sem na tistem letalu rešil šest življenj.
Šest življenj in cela šola misli, da sem čudak.
Pa nisem... Ne muči me posttravmatski stres.
Nimam narcističnega kompleksa boga.
Ne grem se serijskega morilca.
Tako pač je.
Za vse nas obstaja vzorec.
Obstaja vzorec za vas in vzorec za vas.
Za vse obstaja vzorec. Ne vem še, kakšen.
Vendar bom tega razvozlal.
Alex, nate smo postali pozorni,
ker si bil osumljenec v primeru eksplozije na letalu.
Vem, da ga nisi razstrelil.
Hoteli smo nadaljevati s preiskavo, nato pa so začeli umirati preživeli.
Najprej tvoj prijatelj Tod.
Potem Terry Chaney, tam si bil tudi ti.
Danes pa smo te dobili pri hiši Val Lewton.
Alex, nihče ne nadzoruje življenja in smrti.
Razen, če ne ubija in povzroča smrti sam.
Mi lahko obljubiš, da ne bo umrl nihče več?
Ne, ne morem.
Dokler sem tukaj, tega ne morem nadzirati, žal mi je.
Prav, izvoli. Pojdi.
Hvala.
Ob tem fantu me obliva srh.
Kaj bova storila? Ničesar ga ne moreva obtožiti.
Ne mislim tega.
Nekaj trenutkov...
...sem mu skoraj verjel.
Ti lahko nekaj povem? Ne razumi me narobe.
Včasih me poleg tebe obliva srh.
SREDNJA ŠOLA MT. ABRAHAM
Nehati moraš s tem. Nehaj, samo butasta skodelica je.
Odšla boš. Kmalu te ne bo več.
Ne bo te več.
Gdč. Lewton!
Prav, dobro, prav.
Pri miru bodite, prav?
O, bog. Mojbog, gdč. Lewton.
Živjo, Alex.
Stari.
Ne vem, kje je.
-Ne govori z mano. -Zakaj?
Ker mu nisem verjela.
Če se ti oglasi,
bi bilo za tvojo varnost najboljše, da nas pokličeš.
To je moja vizitka.
Brezplačna številka.
Zanimivo delo.
Carter, ti kreten.
Kaj počneš?
Na tem zidu bi moralo biti Terryjino ime.
Sranje.
Zakaj si sploh hotela, da se dobimo tukaj?
Ker me opazujejo. Zanima jih, če bom šla k Alexu.
Zato me boš ti odpeljal.
Zakaj bi ga hotel videti?
Ker ve, kateri od nas je naslednji.
MIDDLETOWN 25 NEW YORK CITY 105
Vozi po pravilih, prav?
In ne zapelji na desni pas.
Billy, počakaj malo. Vizijo imam.
Ti si naslednji, stari.
Hej, stari, zakaj si to rekel?
Ker te bom ubil, če boš še enkrat pisnil.
PRIZORIŠČE NESREČE
Lahko bi bil kjerkoli na razdalji enega kilometra.
Peljita se po cesti navzdol in se srečamo na sredini.
Polovico hitrejši bomo.
Misliš, da so še tam zgoraj?
Na nek način. Ali let 180 še zmeraj leti?
Nekje. So na varnem?
Ko sem bil še otrok, imela sem 6 ali 7 let,
me je tako zelo skrbelo, da bodo moji starši umrli.
Ponoči sem ležala budna in skrbelo me je.
Verjetno to skrbi večino otrok.
Večini otrok se to ne zgodi.
Ko sem imela 10 let, je šel moj oče po cigarete.
Verjetno mu je nekdo rekel, naj se ne obrne,
zato se je refleksno obrnil, ali pa je mislil, da je prijatelj.
Tip ga je ustrelil v glavo.
Po tem je življenje postalo sranje.
Moja mama ni več zmogla.
Poročila se je s kretenom,
ki bi se ga skupaj z mojim pravim očetom ognila v velikem loku.
V resnici si ni želel otroka. Zato si ga ni želela niti ona.
Če je bil to načrt za mojega očeta in mojo družino,
potem naj se smrt jebe.
Veliko sem razmišljala o tistem kraju, Alex.
Če obstaja kraj, kjer je moj oče še vedno na varnem.
Kjer je tisto noč dobil zavojček cigaret in peljal naprej.
Kjer smo jaz in mama in moj oče še vedno skupaj
in se nam ne sanja o tem življenju tukaj.
Kjer so najini prijatelji še vedno nad oblaki.
Kjer vsi dobimo drugo priložnost.
Alex, ne moremo se predati.
Glej, ne morem iti domov.
Prav? Po smrti gdč. Lewton me bodo iskali.
V očetovo kočo te peljemo. Samo nekaj kilometrov od mene je.
Prav, Browning, ti prekleti čarovnik.
Si vedel za gdč. Lewton?
Zakaj, misliš, sem se skrival?
Billy je FBI-ju povedal, da te je videl teči iz njene hiše.
Tekel sem, ker me za vse okrivijo.
Okrivili so me za Toda, za njo, za letalsko nesrečo...
Požar je karameliziral kri, Alex. Odtisi tvojih čevljev so v njej.
-Na nožih so tvoji odtisi. -Povedal sem ti, da niso...
Ne govorim o tem, ali si to storil ali ne ali če si vedel, da je mrtva.
Si vedel, da bo naslednja, preden se je to zgodilo?
Ja, vedel sem.
-Vedel sem. -Prav.
Kdo izmed nas bo naslednji?
Reci, da mi bo uspelo videti, kako Jetsi zmagajo na Super Bowlu.
Jaz sem, kajne? Zato nočeš povedati.
Vedel sem, da bi v tistem bazenu moral otipavati Tammy.
-Zakaj stokaš? Jaz sem naslednji. -Nič ni rekel. Vozi.
Moraš mi povedati.
Misliš, da bo lažje, če boš vedel, Carter?
Ne bo, še težje bo.
Jezi me, da imaš nadzor nad mano.
-Naj se sam odločim, kaj bom s tem. -Ni pomembno, kdo je naslednji.
Ker smo vsi na istem seznamu. Prav vsi mi.
Jebemti, kaj res?
Zakaj bi se torej trudili? Kakšen smisel ima?
S Terry bova znova skupaj na drugi strani, zakaj bi torej še čakal?
Carter, kaj počneš?
STOP
Carter, počasi.
-Počasi, Carter! -Jebi se.
-Nehaj. -Umrem lahko tudi po svoji volji.
Ne, ko smo v avtu tudi mi.
-Kristus, Carter, ne. -Nehaj.
Carter, ustavi avto.
Zakaj te skrbi, če še ni tvoj čas?
Lahko bi umrl pri naslednji rdeči luči, pa bi vam bilo vseeno.
-Saj gre samo zame. -Ne deluje tako, Carter.
In francoščino sem sovražil, prekleto.
-Nadziraj se. -Saj to počnem.
Vem, kaj počneš. Nič ni narobe, če si prestrašen, Carter.
Nisem prestrašen, prav? Sam se bom odločil, kdaj je moj čas.
Jaz nadzorujem svoje življenje in svojo smrt.
Ni nam treba dokazovati, kako pogumen si. Ne zdaj!
-Carter, ne vozi kot kak kreten. -Kaj počneš?
Jebemti, Carter, Kristus. Carter, primi za volan!
-Certer, nehaj. -Roke na volan, Carter.
O, sranje.
Prav, Carter, počasi.
Tako malo mi manjka do bruhanja, da sploh nočeš vedeti.
Tudi mi se bojimo, Carter, vendar se ne bomo predali.
Nehaj s tem, kar počneš, in ustavi ta prekleti avto.
Prekleto, Carter. Takoj ustavi ta avto!
-Billy. -Pelji.
-Odpri vrata, Billy. -Premakni prekleti avto!
-Odpri prekleta vrata. -Premakni avto.
Odpri jih.
-Odpri vrata. -Počasi, počasi, odpri vrata.
-Odpri vrata. -Billy, odpri prekleta vrata!
-Billy, odpri jih! -Odpri vrata!
Odpri vrata!
Carter, poslušaj me. Ne počni tega.
Prekleto! Spravi se iz avta.
Carter, poslušaj me. Hej, poslušaj me.
To ni pravi način.
To ni način. Spravi se iz avta!
-Pridi! -Prihaja, prihaja!
-Carter. -Ni še moj čas.
O, sranje.
Carter, poslušaj me. Ne gre tako. Spravi se iz avta, Carter.
Carter, spravi se iz avta!
Daj, ven!
Ne morem ven!
Alex! Ne!
Stari, res je naslednji.
-Spravi se ven! -Spravi se ven!
-Daj, no! -Jebemti!
O, bog.
Videl sem ga. Videl sem pas.
-Te je zdaj strah? -Strgal se je.
Pa kaj še! Znova ti je rešil življenje.
Tako je!
Naslednji si, Carter. Nočem biti v tvoji bližini!
-Tiho, Billy! -Ne potrebujemo še tega sranja!
Jaz ga sploh ne potrebujem! Kaj počneta? Pojdita stran, naslednji je!
Hej, jebi se, Billy! Nisem mrtev!
Pa še boš. Mrtev si, mrtev si!
In ne boš me vzel s seboj!
O, sranje. O, sranje!
Jezus Kristus!
Ti bi moral biti naslednji. Za Lewtonovo bi moral biti ti.
Takšen je načrt. To je načrt.
-Moral bi biti mrtev! -Prekleti hudič si!
Videl sem varnostni pas. Vedel sem, da se bo strgal.
Tako sem ga rešil. Kot na letalu.
Kot eksplozija. Videl sem jo.
-Policija prihaja. -Jebemti, rešil sem ga.
Ker sem ga rešil,
je preskočila Carterja in šla na naslednjega, Billyja.
Videti moram.
In če vidim, posredovati. Če posredujem, premagam vzorec.
Kaj, posreduješ? Si zdaj bog?
Bogovi se ne bojijo umreti.
Bogovi ne umirajo, mi umiramo.
-Vesta? -Ljubček, meša se ti.
Policija prihaja. Nazaj v kočo te moramo spraviti.
Skriješ se lahko in se zbereš.
Prav, po Billyju sem na vrsti jaz. Jaz sem naslednji.
-In potem jaz. -Hej, hej, poslušaj.
Tega ne bom dovolil, prav?
-Poslušaj me, prav? -Hej, hej, hej.
Zakaj se ne spravita stran?
Zarjavel.
Tetanus.
Lepa.
To sem spregledal.
Hotela si izkoristiti položaj, pa sem te ujel, kurbica!
Lahko te premagam.
Ne mislim za zmeraj, vendar sem kočo opremil tako, da te premagam!
Jaz in oče v koči 1986
-Pred minuto je bila tukaj. -O čem si govoril?
Ne bom ga prijavila.
Zanj je prenevarno, če je sam tam.
-Z vama bom šla. -Ne moreš.
Clear, povej nama, kje je.
Počakaj doma in obljubljam ti,
da ga bova vključila v program za zaščito prič.
Učiteljica s srednje šole Abraham umrla v skrivnostnem požaru
Osumljeni preživeli z Leta 180
STARŠI USTANOVILI SPOMINSKI SKLAD
Nisem se presedel.
Christa me je prosila, naj se presedem, vendar se nisem.
Sedel bi ob Todu.
Jebemti, zakaj se nisem spomnil tega?
Nisem se presedel. Pred mano je bil Clearin sedež.
Ona je naslednja.
Alex!
Dajmo, pridi v avto. Okrog greva, v avto!
Pojdiva!
-Pelji! -Greva.
O, sranje.
-Tako! -Dajva, greva, sem.
Alex!
Alex, pomagati ti skušava.
Fritz, pojdi stran.
Daj!
Alex!
Teci!
Izgubila sva ga.
Skriva se lahko samo na enem mestu.
Česa ne poveš.
Clear!
Ne.
O, mojbog!
Ne premakni se. Stoj.
Ne premakni se, miruj. Ničesar se ne dotikaj.
Pnevmatike so tvoja ozemljitev.
Avto bo eksplodiral!
Samo toliko lahko zdržim, veš, kaj moraš narediti.
Ne!
Ko naredim to, te bo preskočila in vsega bo konec.
-Samo tako lahko prelisičiva smrt. -Ne!
Clear, ne bom dovolil, da umreva oba. Veš, kaj moraš narediti.
Vedno bom s tabo.
Ne!
Alex! Alex, pojdi stran.
Ne!
Alex. Alex.
Prekleto, tega mi ne moreš narediti.
Daj, ljubček. Daj.
Alex, Alex?
Sranje, ne diha.
Zdrži, Alex. Daj, ostani z mano.
IZHOD
ŠEST MESECEV POZNEJE
-No, uspelo nam je. -Pariz, ne morem verjeti.
Jaz ne morem verjeti, da smo šli spet na letalo.
Me razumete?
Čudno je biti tukaj, kaj?
Končno smo sestavili sestavljanko.
Le da nekaj manjka, veste.
-Na Terry. -Ja.
-Na Toda. -Na vse prijatelje, ki jih ni tukaj.
-Na zdravje. -Na zdravje.
Kaj?
Če bi mi pred šestimi meseci rekel,
da bomo mi trije sedeli tukaj in pili...
-Ja. -Ne vem.
Včasih se mi zdi, da sta vidva
edina, ki res razumeta.
Prav imaš, Browning. Res nas je preskočila. Res je obstajal načrt.
Premagali smo ga. Zmagali smo.
Mislim, da smo dobili samo priložnost za življenje.
Priložnost, ki je ne bom zapravila.
Ja, samo nečesa...
Nečesa ne morem razumeti.
-Česa? -O vzorcu.
Alex, pusti to. Prav?
Prisežem... Samo poslušajta me, prav?
-O, mojbog. -Samo... Poslušajta.
Pot eksplozije je določila vrstni red naših smrti, je tako?
Ko sem posredoval in rešil Carterja,
je preskočila njega in šla na naslednjega. Šla je na Billyja.
Potem je prišla na vrsto Clear.
Vendar sem posredoval in jo rešil, zato je šla name, vendar pri meni
ni posredoval nihče, je tako?
S tistega voda me je vrgla eksplozija.
-Torej... -Zakaj je preskočila tebe, kajne?
Kako vemo, da ni to natančno tisto, kar bi se moralo zgoditi?
Da bi izmed vseh na letu 180 ti, jaz in Carter morali preživeti.
Morda je bil načrt takšen že ves čas.
-Ali pa si še vedno naslednji. -Tiho, Carter.
Kaj? Nisem si jaz izmislil pravil.
Nekdo mora posredovati, potem ga smrt preskoči.
Alex je to dokazal že trikrat. Na letalu, z mano in s tabo.
Kar zadeva mene, bi se krog lahko obrnil in se nas znova lotil.
Vendar sem jaz najbolj varen, ker si ti še vedno naslednji.
Lahko nehamo govoriti o tem?
Dogovorimo se, kaj bomo počeli jutri.
Dobimo se v hotelu.
-Čakaj, s tabo grem. -Ne, kar ostani tukaj.
Prav, Clear? Tukaj ostani.
Prav?
Vidiš, res je. Rekel sem ti, da si ti naslednji.
Nehaj, Carter.
-Alex, čakaj. -Ne, Clear, ostani tam.
Prav? Ostani tam.
Alex!
Sem ti rekel, da si naslednji.
-Potem me je preskočila. -Kdo je torej naslednji?