ONDSKAPENS HUS
Den 11. oktober 1931, Los Angeles.
En brann av bibelske proporsjoner brenner nesten alt og alle til aske -
- i det som en gang var byens mest ansette behandlingshjem:
Vannacutts psykiatriske Institutt for kriminelle sinnssyke.
Men det som kom for dagen var langt mer skremmende -
- enn noen film Hollywood kunne levere.
Et slaktehus av et sanatorium, ledet av en sinnssyk kirurg, -
- Richard Benjamin Vannacutt.
Doktor Richard Benjamin Vannacutt. Nærmest glemt i dag, -
- men sikkert århundrets mest aktive massemorder.
Han slo Bundy og får Manson til å blekne.
Dette blodbadets hus er blitt ført tilbake til sin opprinnelige form.
Men det mangler beboere, -
- for det sies at Vannacutt og hans ofres ånder lever i Ondskapens Hus.
Peter Graves er straks tilbake med mer "Grusomt, men sant".
Det trengs ikke, skatt.
Jeg har fått alt jeg har bruk for.
Price. Hei, Evelyn.
Skrekkelig fascinerende, men jeg må ringe tilbake. Jeg er på.
- Forretning eller fornøyelse? - Ingen av delene. Kona mi.
Vi snakket om berg-og-dal-banen din, "som ingen har sett maken til".
Stemmer. Ingen billige løsninger. En ekte reise til vanviddets rand.
Jeg syns det ligner en vanlig berg-og-dal-bane. Hva er spesielt?
Har du sett en som starter fra toppen?
Fra 20. etasje?
Jeg har hørt at den egentlige grunnen til forsinkelsen -
- var en ulykke med nesten dødelig utgang.
Jeg ville ikke åpne hvis ikke alt var testet og funnet i orden.
Hva faen var det?
l en sånn nykonstruksjon skal stålet bare sette seg.
Rolig. Price Tivoli har 15 år bak seg og har ennå ikke mistet en kunde.
Jeg har tegnet og bygd seks stykker. Tro meg: Alt er i orden.
Og hvis det skulle skje noe uventet er det en sikkerhetskabel.
- Hva gjør den? - Hindrer at vognen bare ...
- Gjør noe! - Dette skulle ikke skje!
Vi dør!
Du overlevde Terror Incognlta. Vennligst stig ut.
Nå blir det ordentlig uhyggelig.
Hei, prinsesse, hva ville du?
Gratulerer. På pervers-o-meterets skala fra 1 til 10 har du fått 73.
Skal vi ikke feire den på en hyggelig, stille restaurant?
- Houston, vi har visst et problem. - Evelyn, rør litt i heksekjelen.
Vi faller ned!
- Det kjører da fint. - Sekseren mister armen hele tiden.
Slå av fekte-i-luften-mekanismen og gjør ham til en skriker.
- Steven! - Her er forslaget mitt: Glem det.
Vi holder festen i Ondskapens Hus. Gjestelisten ligger på bordet ditt.
Her er gjestelisten din ... makulert.
GJESTELISTE TIL EVELYNS FØDSELSDAG
- Vi tar den helt ut. - De fra HRS Entertainment venter.
Si at jeg kommer straks.
STEVEN H. PRICE BEFALER DEG
Å KOMME TIL FØDSELSDAGSFEST FOR EVELYN STOCKARD PRICE
SKREKK, YDMYKELSE OG KANSKJE ET MORD
VIL VÆRE KVELDENS INNHOLD
OG DET ER EN MILLION DOLLAR TIL DE SOM OVERLEVER NATTEN
I ONDSKAPENS HUS
Stopp. Stopp og stig ut.
Stopp og stig ut.
Hvem som enn er i bilen, stig ut.
Vi skal gå det siste stykket, for veien er kaputt. Følg med. Fort.
Fortere. Sa jeg ikke fortere? Hei, Watson Pritchett. Huset er mitt.
- Skal vi se å komme av sted? - Er dette hullet virkelig hjemsøkt?
Det er ... ganske skremmende. La oss ha det litt morsomt.
Hvorfor inviterer ham Price oss til fødselsdag? Jeg kjenner ham ikke.
Det gjorde jeg heller ikke før han leide huset. Men nå skal dere inn.
Er det med millionen riktig?
Godt spørsmål. Aner ikke. Spør Price.
Hvorfor går vi ikke? Jeg henter en lommelykt -
- så vi kan se hva som foregår.
Kom igjen ... dritt.
Det hjalp.
- Fin detalj med lyset. Raffinert. - Det tok også tid. Skal vi ikke gå?
- Nå vet vi hva vi skal gå etter. - La oss fortsette.
- Jøss, det er uhyggelig her. - Hvor er festen?
Det er visst bare oss.
- Meg og dere tre? - Ja.
- La oss slå oss løs. - Hvor er den famøse mr. Price?
Drit i ham. Hva faen er det?
Det må være noe mer av Prices spøkelseshus-tull.
Det har faktisk alltid vært der.
Da det var sanatorium, lot doktor Vannacutt seg inspirere av det.
Det er visst fra middelalderen. "Utdrivelse av demoner."
Jeg var redd for det som barn. Men ikke så mye nå lenger.
Rørende.
- Blir du med? - Nei.
Mr. Price? Mrs. Price?
- En eller annen Price? - Jeg tror ikke det er noen her.
- Da var det kanskje spøkelser. - Jeg visste det ville være topp.
Hvis jeg kan filme noe vilt kan jeg kanskje få en "Hjemmevideo"-serie.
- Har du din egen serie? - Hadde. Datid.
Enten skal jeg ha en idé, eller så må jeg knulle meg inn igjen.
Vi har nok en proletar iblant oss.
pytt, innen i morgen er vi sikkert hakket i småstykker av noe eller ...
... noen.
Hvem faen er dere?
Jøss.
- Jeg trodde du var død. - Ikke faen.
Vekk, perverse svin!
Gratulerer.
Det har Evelyn aldri sagt til noe som har testikler. Noen gang.
Veldig morsomt, Steven. Har du?
Du tar det pent tatt i betraktning av at du nettopp var døden nær.
Du må anstrenge deg mer neste gang. Hvis du kan få den til å stå.
Ikke meg. Huset. Jeg tror du er valgt til å være den første som dør.
- Er ikke historien sånn, Pritchett? - Jo, det kan man godt si.
Var det ikke sånn faren og farfaren din møtte sine skjebner?.
Farfaren min bygde stedet, men han døde i sengen sin ... i Miami.
Faren min døde her, men det var en arbeidsulykke under restaureringen.
Men jeg har det fint. Jeg er i live og ... har det bra.
Og nå vil jeg gjerne ha pengene mine.
Og med det sier jeg: La spillet begynne.
Bare kall meg clairvoyant, men har det ikke begynt?
Svaret er bare ett av nattens mange underholdende innslag.
Det er fart i dette huset, hva?
- La oss veksle et par ord, skatt. - La oss veksle mange.
Det tar bare et øyeblikk. Det er mat og sprit i den store salongen.
Bare slå dere løs ...
Du fikk en gjesteliste på to sider. Hvor er de?
Makulert. Jeg laget min egen. Folk som vil gjøre alt for penger.
- Du har det bedre med likesinnede. - Jeg burde ha ventet dette.
Gratulerer. Du vinner første omgang.
Ikke helt. De der nede er ikke dem jeg inviterte.
- Hvem er de da? - Det må du fortelle meg.
Jeg vet ikke hvordan du kom inn i datamaskinen min, men godt gjort.
- Jeg har ikke invitert de taperne. - Ikke meg, ikke deg, men hvem da?
- Spøkelser?. - Uhyggelig.
Hvis du virkelig elsker meg, så fall død om.
Min død er visst mer din sak, ikke sant, Evelyn?
Ikke glem O.J.-kniven som ikke fungerte helt optimalt.
Eller Jim Jones-drikken som ikke ga noen virkning.
Uhell, inntil annet er bevist.
Det ville glede meg hvis det var sant.
Og jeg ville være hysterisk lykkelig hvis ikke du knullet alt og alle.
Hva tenner deg mest?
Tanken om meg med andre menn eller bare mennene?
Alt som du gjør tenner meg, bare ikke seksuelt.
- Det gjør vondt. - Det vet jeg godt.
Der kom jenta fra landet frem i deg.
La oss gå ned og vise gjestene dine ditt sanne jeg.
- Bondejokkejenta. - Nei, det er din syke lek nå.
Nyt det.
Jeg vil bare skålde stedet du rørte meg, og så bestiller jeg en taxi.
Mr. Price, gjestene er her, så jeg vil ha pengene mine. Nå.
Her, mr. Pritchett.
Sammen med fem anvisninger på en million dollar hver.
- Kontant. - Og når får vi så de pengene?
Så snart sola står opp i morgen, hvis dere blir hele natten.
- Og hvis dere stadig er i live. - Hva snakker du om?
Unnskyld, jeg glemte en detalj.
Hvis dere dør, taper dere. Da blir pengene delt mellom de overlevende.
Hvis bare én er i live ved daggry får vedkommende fem millioner dollar.
- Dette er sinnssykt. - Alle kan gå når som helst.
- Uten et sjusifret beløp. - Jeg går. Nå.
Greit, mr. Pritchett, jeg skal bare skrive under.
Hva heter dere andre forresten?
Donald W. Blackburn, lege.
Melissa Margaret Marr, berømthet.
Eddie Baker, prof ... tidligere profesjonell baseballspiller.
Og du, unge dame?
Jennifer Jenzen, underdirektør i Lathrup lnternational Pictures.
Utmerket. La meg være ærlig og si: Jeg har aldri hørt om dere.
- Hvorfor er vi her da? - Er vi plukket fra telefonkatalogen?
Det uforklarlige vil helt sikkert bli forklart om ikke lenge.
Det er nok. Unnskyld at jeg avbryter, men nå kommer du med pengene!
Jeg vil ha den! Så kom med den! Nå!
- Jeg mener det. - Unnskyld, Pritchett.
- Her. Du mister en opplevelse. - pytt.
- Og hvis du får en million ekstra? - Jeg har rikelig på forhånd. Takk.
Jeg må visst heller gå nå.
Interessant.
Dritt!
Det kaller jeg underholdning.
Den rokker seg ikke.
Skal dette være morsomt?
Pritchett ler ikke.
Opp! Opp! Opp med deg, din satan!
Hva skjer?.
- Hva skjedde? - Forsegling.
Det er en maskin som forsegler alt. Vannacutt brente alle i hjel i -31 .
Hvis han skulle dø, skulle alle dø med ham.
Ikke rart de fortsatt er sure.
La oss gå tilbake og forbinde deg.
- Bare fem av sadistene overlevde. - Hvorfor er ikke maskinen slått av?.
- Huset fikk has på faren min. - Du sa det var en ulykke.
Jeg løy. Huset lever. Vi skal alle dø.
- La oss ringe etter hjelp. - Det er ingen telefon her.
- Jeg har mobilen min. - Det nytter ikke.
Det er metallplatene.
Nei, det er huset! Hvorfor hører dere ikke etter?. Er dere døve?
Det lever. Vi kommer ingen steder. Det er slutt.
- Så vi slipper altså aldri ut? - Rengjøringen kommer kl. 9.30.
- Da blir vi bare til i morgen. - Da er vi lemlestet til stumper.
Dette er bare en syk måte å skremme oss på og få alle pengene.
Det har du rett i. Motta bifallet ditt, syke narr.
l kveld har du overgått deg selv. Du har til og med klart å skremme meg.
- Du har hatt det moro. Lukk opp. - Det var ikke meg som lukket igjen.
Å, nei. Er det andre som lever av å more og skremme de små?
- Ikke fall over hverandre. - Er du ham med Price Tivolier?.
Bravo.
- Det må være et kontrollrom. - l kjelleren, men dere vil ikke dit.
- Nei, du vil ikke ned dit. - Vi går begge to ned og prøver.
- Det er en labyrint. - Da har du to muligheter.
Enten viser du meg veien, eller så er det "god natt og sov godt".
- Greit. - Et lite råd ...
Man kan ikke vite hva Steven har anbrakt rundt omkring.
Jeg ville ta med et våpen.
- Hva med litt hjelp på bordet? - Hva mener du?
Det er presis samme ramme som i 94, da temaet var "Fang seriemorderen".
- Hylende morsomt. Pistoler. - Gud fader ...
- Ladeskinnen er sveiset igjen. - Sikkert på alle sammen.
- Hvordan vet man om de er ladd? - Jeg kan bare komme på én måte.
- Nei, jeg tror jomfruen får lov. - Jeg vil ikke ha noe våpen.
- Jeg tar den. - Kom igjen.
- Jeg kommer snart. - Hva skal vi, mr. Price?
- Sjekke de fjernstyrte mumiene? - Bare tisse hvis det er i orden?
- Forsiktig. - Det var en god idé å gå ned hit.
- Jeg morer meg storartet. - Du er ikke til mye hjelp.
- Det lukter utrolig godt her. - Du er så praktisk å ha med.
Fint at ikke noe virker.
Jeg slår på litt lys.
Å, ja ... dem.
Jeg visste at jeg skulle blitt hjemme.
- Oi ... - Du er veldig bra å ha med.
La oss komme dit nå.
- Kom igjen. - Ja da.
Schecter! Du må advare meg før du gjør noe sånt.
- Forseglingen? - Det skremte folk, men ...
- Det var ikke meg. - Hva mener du?
Det skjedde bare. Jeg gjorde ikke noe.
- Hvem gjorde det da? - Kanskje den ikke holdt lenger.
På en eller annen måte ... Jeg vet ikke hvordan, men det var henne.
Du burde åpne det for offentligheten. Perfekt for folk som savner stress.
Morsomt. Husk at det var meg som ikke ville ned hit.
Det er ikke forandret på denne delen av huset siden 1931 .
Er det sant, mr. Pritchett? Unnskyld.
- Sånn får man knollen skutt av. - Jeg skal anbefale det til Evelyn.
Hva er det der inne?
Der er gjort mye for å forsegle det.
Jeg vet ikke. Men det er ikke en utgang.
La oss gå ned her og så til høyre.
Elektrosjokkterapi. Det er mange slike rom.
Doktor Vannacutt yndet å gi 18 støt i gangen.
- Det brukte vel mindre energi. - Så fint.
- Skal vi ikke gå? - Jo.
- Vi skulle ha gått til venstre. - Hva er dette?
- Metningsrommet. - Hva er det?
Vannacutts måte å behandle schizofreni på.
Det som kunne drive en frisk til vanvidd, kunne ha motsatt effekt.
Et bombardement av bilder og sære lyde skulle kurere folk.
- Dødsmoro. - Virket det?
- Jeg vet ikke. - Virket det?
Hallo?
Pritchett!
Jeg vil ikke gå meg bort her.
Price!
Pritchett!
Dette er ikke morsomt.
La meg prøve en ting.
- Hjelp meg opp. - Hei. Pass på.
- Hva er koden for ... - For hva?
- Bare lys her oppe. - Jepp.
- Hva vil du der oppe? - Det må være mer enn ett kretsløp.
Forsiktig.
- Det er da bedre enn ingenting. - Ikke dårlig.
Ned, svære fyr.
- Takk. - Det har vært det beste i kveld.
Du må gå ut oftere.
- Hvem er du egentlig? - Sånn innerst inne?
- Vi kan begynne med dåpsnavnet. - Jennifer Jenzen, underdirektør ...
- Det er løgn, jeg tror ikke på det. - Hvorfor ikke?
Jeg har aldri møtt en sånn, som kunne lage strøm til en hel bygning.
- Det finnes unntak. - Nei. Sannheten.
Sannheten er at hvis vi fortsetter med å gå til høyre kommer vi ut.
Vi slipper snart ut med en million dollar hver.
Hva betyr det hvem jeg er da?
La oss anta at jeg ikke helt er den jeg sa jeg var.
Du er genial. Ingen har kunnet gjennomskue meg så fort før.
Jeg heter Sara, og jeg er assistent.
Var assistent for den ordentlige møkkakjerringa Jennifer.
Da vet du det. Du må ikke si det til noen, for jeg er arbeidsløs -
- og kunne ha god bruk for bare en tiendedel av pengene.
Eddie?
Dette er ikke morsomt.
Snart blir jeg drittsur.
Eddie! Vent!
Eddie?
Et kort øyeblikk trodde jeg faktisk at du var god nok.
Hva er det med deg?
Eddie ..?
Greit, du vinner.
Du har skremt meg fra sans og samling.
Eddie ..?
Hva gjør du?
Eddie!
Ta hånda mi!
Hva pokker gjør du?
- Spillet er visst i gang. - Hvor er Price?
- Hva har skjedd? Er alt i orden? - Nei, ikke det spor i orden!
Noen eller noe ville drukne meg i en gigantisk balje blod.
Du får et spor. Initialene hans er S.P.
S.P. som i "Synd, Petunia," -
- for jeg lette etter kontrollrommet sammen med Pritchett.
- Det eksisterer visst ikke. - Se her.
- Hva er det? - Det er ikke en dritt.
Det var spøkelsene. Bare vent til mørket kommer. Det er vilt.
- Dere vil hate det. - Hva er "mørket" for noe?
Det, Tingen, Det Onde. Det som er den råtne kjernen her.
Det som dreper oss alle. Syredøden, det.
- Pritchett, går du til en lege? - Nei, det gjør jeg ikke.
Enten fortsetter vi og får pengene, eller vi prøver å komme ut.
Jeg syns vi skal holde sammen. Men det passer kanskje ikke inn i planene?
Du kjenner meg. Jo flere, jo bedre.
- Vi burde finne den gamle vertinnen. - Hvor er hun?
Melissa har visst funnet det hun søkte.
Hun er død.
Hun var søt. Jeg ville godt hatt meg et knull før jeg dør.
Hvordan går det?
Jeg har det fint.
- Har hun det bra? - Jeg vet ikke.
Hva faen er det?
Det ender her.
Hun må være et sted. Hun kan ikke bare forsvinne i løse luften.
Ikke i løse luften.
l huset.
Det må være en måte å slippe ut på.
Pritchett ... Jeg snakker til deg!
Nå slapper du av!
Hvis dere skal rope, så gå et annet sted.
- Pass på. - Jeg ser på Melissas tape.
- Og hvordan står vi nå? - Uten whisky, takket være deg!
Her er det noe.
Bravo.
Jeg vet godt at man ikke spør, men jeg må altså vite det.
Hva skjedde med den lille miss Marr?.
- Du spør feil person. - Spilte hun, for så å gjemme seg?
- Eller drepte du henne bare? - Jeg spør deg om det samme.
- Hvem er den neste på listen? - Hvis jeg hadde en, hvem tror du?
Hold opp ..! Vi vet godt at det skal ende med min død.
Men jeg gjør det ikke lett for deg.
Tror du det der virker?. Jeg ville aldri gi deg en ladd pistol.
Det er fart i dette huset, hva?
Venner ... nå trekker vertinnen seg tilbake for resten av natten.
Hvis dere får bruk for meg er jeg i soverommet ovenpå.
Hvis noen så mye som kikker inn i nøkkelhullet, tømmer jeg magasinet.
Hei ... Jeg hadde løsammunisjon i.
Og hvis jeg ville drepe kona mi ville det være uten mange vitner.
Ta denne.
Hva skal man med en million dollar hvis man er død?
La oss finne en utgang.
Jeg vil prøve å finne miss Marr.
Jeg vil finne noe å drikke.
Schecter! Hvordan gjør hun det?
Miss Marr?.
Jeg vet at du er her, din drittsekk.
Hva skjer?.
Elektrosjokk.
- Ikke rør henne! - Slå det av!
Gjør noe!
Slå den av!
Gjør noe!
Slå den av! Det må være et håndtak!
- Beklager. - Vi skal bare ha hjertet i gang.
Det er for sent.
Det gjør meg så ondt, skatt.
- Det er huset. - Til helvete med huset!
Det var ikke huset. Det var ikke spøkelser, men gammeldags mord.
Er det for innviklet? Så la meg forklare dere det:
A: Evelyn begikk ikke selvmord. B: Det var ikke meg.
C: En av dere drittsekker drepte kona mi.
Du er syk i hodet, Price.
Hvem vil fortelle om fyren med barten som jeg har jaktet rundt?
Vannacutt ..!
En eller annen dritt som arbeider for en av dere for å få pengene.
Nå vil jeg ha noen svar.
- Legg den vekk. - Legg vekk pistolen.
Hold deg på avstand. Der er 25 %% sjanse for at det er deg.
- Legg vekk pistolen! - La oss se hvem som blinker først.
Hva gjør vi med ham?
- Blir han der?. - Ja, det skulle jeg mene.
Kom.
- Blir du og holder øye med ham? - Ja.
- Kan du klare deg alene? - Jeg håper det.
- Jeg har det ikke bra med dette. - Det vet jeg godt.
Lukk opp!
Hva er det?
Skjer det noe?
Da prøver jeg denne.
Hjelper det?
Fet fest! Jeg er nødt til å gå.
Blackburn!
- Vi skulle visst gått til høyre. - Hvor?.
Du sier noe.
La oss prøve her.
Se, Sara.
Vannacutts kontor.
TIL BRUK FOR ALVORLIGE PSYKOTISKE FORSTYRRELSER
Du har vært syk, Price.
Hva mener du, doktor Vannacutt?
- Se her. - Hva er det?
- Gjengen fra 1931 . - De ser søren meg glade ut.
Et bedre liv med elektrisitet.
Jeg syns ...
Å, gud ... Nå vet jeg hvordan gjestelisten ble til.
Se navnene. "Oversykepleier Ruthe Ann Stockard."
"Adolphus Jenzen, Franklin Baker, Thomas Steven Price, Jasper Marr."
- De er her alle sammen. - Hvem?
Alle gjestene er i familie med noen av personalet fra da huset brente.
- Vi var fem. - Fem som ikke døde.
Bø.
- Hvor vil du med det? - Det var huset som laget listen.
Fordi hun er ei hevngjerrig hore!
- Hvordan kan huset invitere folk?. - Det er mye energi her.
Det reiser gjennom lys, lydbølger, elektrisitet, hva som helst.
- En telefonlinje? - Ja, vi er i tussmørkeland.
- Inn i en datamaskin via Internett? - Hold opp. Dette er sinnssykt.
Du er ikke med, er du?
Huset her er sykt. Det har intet moralkodeks.
For det er et forbasket hus.
- Rolig nå. - Unnskyld.
Vent litt nå ...
Hvorfor er ikke Blackburn med?
Avdøde mrs. Steven Price. Tragisk.
Torturert.
Vakker.
Og plutselig den veldig samarbeidsvillige mrs. Price.
Kult.
Hva gjør du egentlig?
Forsiktig. Ta det med ro. Du skal nødig få et ordentlig hjerteslag.
Det er deg som er legen. Så virker altså det der atropin.
Ja, alle er overbevist. Offisielt er du død.
Jeg har vært død i årevis. Apropos ... hva er Stevens status?
Han lever, men det er et spørsmål om minutter.
Og så ... din mirakuløse gjenoppstandelse.
Nei, hr. betjent, jeg er veldig levende.
- Jeg ville bare spøke med min mann. - Beklager, mannen din er død.
Hva mener du? Det er min skyld ..! Jeg kunne like godt ha gjort det!
Nei. Flere vitner så ... Ja, hvem skal egentlig skyte ham?
Tja ... Kanskje Eddie?
Du blir sikkert overrasket, men jeg tror Jenzen-jenta kan klare det.
- Hvor ble det av henne tv-dama? - Jeg fant henne ikke.
Så vi vet ikke om kjerringa er død?
Price må ha drept henne. Det er ikke andre muligheter.
Det er mange, din dust! Steven kan ha satt henne til å spionere på oss.
Tull.
- Alt faller fra hverandre. - Nei. En av dem vil nok skyte ham.
Men ingen har gjort det ennå. Idiotene skal tro de er i livsfare.
De har din død. Hva mer skal det til?
Men de så det ikke skje. De tviler, de er forvirret ...
Vi trenger et lik til. Og Steven med blod på hendene.
Hvordan pokker skal vi fikse det?
Det høres kanskje litt sprøtt ut, men la meg snakke ferdig ...
Jeg kunne bare finne denne.
Da må vi klare oss med den.
Kommer du, eller vil du vente på Blackburn?
- Blackburn er død. - Unnskyld?
Ellers ville han ha vært her nå.
Han er død.
Blackburn!
Fanken ...
Fanken ..!
- Hvor er han? Blackburn! - Han må være her.
- Han er død. Vi dør alle sammen. - Ti stille!
- Hold kjeft, Pritchett. - Jeg ville bare spørre om noe.
- Price står bak. - Han er jo låst inne.
La oss se etter.
Det er Blackburn.
Faen!
Price! Din morder ..!
Melissa ..?
Det er Sara.
Hjelp ...
Jeg skal hjelpe deg. Fortsett å snakke.
Så, så ...
Jeg våknet på gulvet ...
- Bli der! - Jeg vet ikke hva som har skjedd!
Det gjør jeg.
- Fortell meg det. Hjelp meg. - Nei ..!
Du må hjelpe meg ...
Ikke om jeg fikk en million dollar.
Hjelp ...
- Ta pistolen. - Hun har tømt den. Jeg har den.
Gi slipp. Sånn.
Vi legger den her. Rolig. Det er meg, Eddie.
- Stakkars mr. Price. - Til helvete med mr. Price.
Kom igjen, jeg støtter deg.
- La oss stikke. - Jeg støtter deg.
La være med å kikke. Kom, opp trappen.
Vi er nesten framme. Vi går ovenpå. La være med å kikke.
Steven, din stakkars uvitende dust.
Det kunne vært ordnet med en skilsmisse.
Og ved å rive særeie-avtalen i to.
Men uansett hvordan det endte skal du vite en ting.
Fra det øyeblikket jeg så deg første gang, har jeg alltid elsket ...
... pengene dine.
På den andre siden har jeg alltid fått oppkasttrang ved synet av deg.
Er det sant, prinsesse?
Du kunne ha spart oss alle for mye ved ikke å nevne pengene.
Hjelp!
Du er da for dum!
Jeg er Steven Price, for faen!
Alle steder du var, alle mennesker du møtte, -
- alt hva du og Blackburn sa til hverandre ble tatt opp -
- og sett og hørt av meg, mens det skjedde.
- Skatt ... - Hva som helst, engel. Bare si det.
Hva vil du gjøre?
Det du ville ha alle til å tro.
Jeg dreper deg, Evelyn, med største fornøyelse.
Vitner ...
Du er jo død på forhånd, Evelyn. Gratulerer med fødselsdagen, skatt.
Evelyn?
Evelyn ... reis deg opp.
- Steven, er det deg som gjør dette? - Nei.
Reis deg opp!
Nå!
Steven!
Miss Marr ..!
Jeg vil ha deg, Steven. Jeg har alltid villet ha deg.
Det vil vi alle sammen.
De er her alle sammen. Alle de døde.
Alle de ansvarlige.
Det er din tur.
Lukk opp!
Å, gud ...
- Det er Price. - Price?
- Price er død. - Lukk opp!
Pritchett!
Av sted!
Løp!
Kom!
- Hva var det? - Det er ikke sant. Du er død!
Pritchett hadde rett. Huset lever.
Det må være noe ... Noen trisser eller noe.
Loftet!
Kom!
Vi må opp på loftet! Skynd deg!
Flott! Dritt!
Man er da ingeniør ..!
- Jeg har funnet en utgang! - Price! Hvor?.
Her oppe! Skynd dere. Den har en viss tidsbegrensning.
Sara ...
- Kom! - Hvor skal du?
Sara ... Du må bli og se programmet mitt.
Det er lys. Bli her, så ser jeg om vi kan komme ut.
Sara, kom ...
Dritt ...
Vekk!
Sara!
Eddie!
- Hjelp meg, Eddie! - Legen har kommet.
Ingen slipper herfra i live.
Ikke meg og ikke deg.
Neste pasient. Mr. Baker, du skal på plass ved siden av de andre.
Jeg har ikke noe med det å gjøre. Jeg er adoptert!
Hva er det?
TIL DE SOM OVERLEVDE NATTEN
- Det var en helsikes bra fest. - Ja, men ... Hvordan kommer vi ned?
Tekstet av: Sigurd Dambo