Downloaded from YTS.MX
- Mióta házasok? - Közel három éve.
- De már… - Nyolc éve vagyunk együtt.
Official YIFY movies site: YTS.MX
1991 nyara óta.
Egész jól néz ki. Szinte már szexi.
Fejezd be, Frank! A terapeutádról van szó.
- És nincs gyerekük? - Nincs, túl kicsi a lakás.
- Arra várunk… - Egérlyukban nem lehet gyereket nevelni.
Nem…
- Most tettem le az ügyvédi vizsgát. - Frank hamarosan társ lehet a cégnél.
Lehet.
Én vállalkozó vagyok. Van egy boltom. A gyerek várhat.
Talán őt kéne elvennem. Nem! Nenne és én boldogok vagyunk.
Kíváncsi vagyok, be van-e indulva. Olyan, mintha kicsit be lenne.
Bocsánat, hogy félbeszakítom! Kérdezhetek valamit, Frank?
Lefeküdne velem?
A házassági tanácsadás részeként.
Az lenne a legjobb mindkettőjüknek, ha most rögtön megdugna.
- Persze, ha Nenne sem bánja. - Nem, dehogy.
- Hallgass rá! Lehet, hogy használ. - Jó…
Ez nem minősül megcsalásnak.
- Emiatt hezitáltál? - Igen!
Mindkettőjükért teszi ezt. Hogy javuljon a kapcsolatuk.
Frank?
Miért gondolja, hogy megrekedt az élete?
Nem tudom. Biztos hiányzik belőlem a képzelőerő.
BÁRMELYIK PILLANATBAN RÁDÖBBENHETNEK, HOGY CSUPÁN EGY SZÉLHÁMOS VAGYOK.
- Feltételezem, tudni akarják. - Igen!
A tárgyalás jól ment. 1,3 milliónyi kártalanítást fognak kapni.
Ez hihetetlen! Hogy érte el?
Megtaláltam a gyenge pontjukat.
Tudtam, hogy a javunkra döntenek!
- A bizottság bónuszt fog adni magának. - Sajtszaga van.
Miután megkaptuk a pénzünket.
Persze nem tehet róla, de tényleg sajtszaga van.
…jó érzés, hogy végre…
Valószínűleg adottság.
Hol élsz te kis patkány, a szemétben…
Elég legyen, Frank!
Arra kellene gondolnod, hogy te és Nenne boldogok vagytok.
Csodálatos életünk lesz.
Ez a nagyszoba. Ez…
- A cserépkályhák tökéletesen működnek. - Igen?
Ez itt pedig a konyha.
- Kapott prospektust? - A felújításokat elvégezték már?
- Miért adják el? - Szerintem válnak.
- Miből gondolod? - Csak megérzés. A lakás pedig…
Három hatalmas szoba. Biztos tele vannak pénzzel.
De nem voltak boldogok. Fogadok, hogy nem is aludtak együtt.
- És mi van a fogamzásgátlóval? - Tudod, az ember reménykedik…
Nem tudnám elképzelni, hogy ezek szexelnek egymással.
- A férj valószínűleg meleg. - Nem.
Gyakrabban előfordul, mint gondolnád.
Az emberek azt hiszik, boldog házasságban élnek,
aztán a férj egy nap bemutatja a barátját.
Ő nem. Nem tűnt olyannak. Nagy, szőrös… igazi csődör.
A nő meg kicsi, szerencsétlen. Talán veri is.
- Csak nem! - Valami van köztük.
A nő olyan volt, mintha beteg lenne. Tele volt krémekkel a fürdőszoba.
- Biztosan válnak. - Lehet, hogy csak elköltöznek.
Mi van, ha rákos?
- Szia! - Helló!
Ő az.
Úgy… Ne kezdd el! Nem akar lefeküdni veled, Frank!
Nem, soha nem tudnám…
De ha valaki pisztolyt tartana a fejemhez, és azt mondaná, tegyem meg…
Akkor megtenném. Nem hagynám ki a lehetőséget.
Mi történik? Ilyeneket gondolok?
Ez csak…
- Szeretnék panaszt tenni. - Csak szórakoztam.
Igen?
Frank arról képzelgett, hogy megfogja a melleimet!
- Mi? Már viccelni se lehet? - Frank!
Te picsa, ez csak… Hagyjuk!
Egy klienssel találkozom. Egy óra múlva itt vagyok.
- Jó, rendben. - A lágyság a hangjában…
Elmegyek ebédelni. Egyre visszaérek.
- Elégedettek voltak Backmanék? - Nagyon.
Szép munka!
Őszintén szólva nem gondoltam, hogy megbirkózol vele.
Nem is… Ez tetszik.
- Köszönöm szépen! - Jó.
- Szia! - Szia!
Ő is erre jön? Úgy teszek, mintha észre se venném.
A fenébe!
Most mit csináljak?
Felgyorsítok kicsit.
Ne! Lassíts már le, te vén trotty!
Nem kellett volna gyümölcslevet innom reggelire. Fáj a hasam.
Keserű ízt hagy a számban.
Ő vajon mit reggelizik?
Valószínűleg zabkását. Egészségesnek néz ki.
De honnan tudhatnám? Lehet, hogy egész nap…
Ne! Már megint itt tartok!
Nem, mégse. Majdnem, de aztán mégse.
Csak azt próbáltam kitalálni, mit reggelizett.
- Majdnem partner lettél. - Szomorú.
De hallottuk, min gondolkoztál a metrón.
Le akartál feküdni egy nővel, aki zabkását evett.
- Igaz ez? - Nem, nem igaz! Nem számít.
Már nem is akarok ilyeneket csinálni. Új életet kezdek.
Soha többé nem gondolok majd a szexre és olyanra, amit Nenne nem szeret.
Felnőttként fogok viselkedni.
Fantasztikus férj leszek,
aki vacsorával fogja meglepni a feleségét minden hétköznap este.
Nem fogok többé éretlen módjára hazudozni.
Nem leszek előítéletes a melegekkel szemben,
és nem mondom többet, hogy híres nőket láttam meztelenül.
- Frank! - Én vagyok. Mit csinálsz?
- Vacsorát főzök. - Anyánál vagyok, úgyhogy itt eszem.
Itt is alszom. Magányosnak tűnik.
Összekeverte a gyógyszerét Mortyéval.
Épp ezt akartam… Mi? A kutya is gyógyszert szed?
Hát persze! Naponta háromszor. Nem tudtad?
És Sonja azt vette be?
Csak egy adagot. Nem fog belehalni…
Morty viszont nem ilyen szerencsés. Nyugtatót és vízhajtót kapott.
És a kutya milyen gyógyszert szed?
Valamit vedlésre és asztmára.
Igazi passzív dohányos tíz év anyával való együttélés után.
Telefonáljon, és rendelje meg termékünket!
A telefonszámunk 0200-388-666.
Másik népszerű termékünk a felcsatolható dildó.
Exkluzív kivitelezésű, felcsatolható…
Ez elképesztő! Miért nem olyan dolgot állítanak ki, amit értenek is az emberek?
Ez csak provokáció, Frank! Ez a saját válásukról szól.
- A házasságok 50%-a felbomlik. - Igen?
Azt mondják.
- Ez akkor is beteg. - Csak félsz.
Komolyan! Ez beteges.
Provokálni akarnak téged.
Szóval miattam válnak el? Értem.
Szeretik egymást, de elválnak, hogy provokálják Frankot.
- Miért pont engem? - Miért zaklat fel ez téged?
Te és az őrült családod!
Nem zaklat fel…
Nem, szörnyű volt. Kész katasztrófa!
Talán csak nagyobb elvárásai vannak.
- Neki aztán… - Nem tudod, mit beszélsz.
Mégis mit csinál? Semmit! El van nyomva!
Az emberek lerombolják az erkölcsöt.
Feladják a dolgot, és elválnak.
A boldogságért harcolni kell. Nem gondolod?
Szerintem az emberek túl könnyen feladják.
Markus! Túl könnyen feladják!
Nem értek egyet. Sokan harcolnak, pedig rég fel kellett volna adniuk.
Feladniuk? Miről beszélsz?
- Ki kellett volna szállniuk. - Elég, Markus! Feladni?
Csak kimondom az igazságot. Én soha nem nősülnék meg.
Meg se fordulna a fejemben, hogy egy nőhöz próbáljak hűséges lenni.
Abszurd lenne! Szembemegy a férfiség lényegével.
Teljesen rendben van, ha egy nőt szeretsz.
Tudod te, mennyi gyönyörű nő van mindenfelé?
- És csak Stockholmról beszélek. - Elég, Markus!
Abszurd, amit mondasz. Te lehetsz szarkasztikus.
Én viszont harcolni fogok az én és Nenne boldogságáért.
Azt hittem, boldog vagy.
Boldogabbat akartam mondani. Mit mondtam?
Adj egy cukrot!
- A nők csak két dolgot akarnak. - Mit?
Nem a szerelmet, annál többet.
Azt akarják érezni, hogy ők az elsők, a legfontosabbak.
De csak bizonyos alkalmakkor kell
őket tenni a középpontba, hogy minden róluk szóljon.
Jól van. És?
És szexet akarnak váratlan helyeken.
- Ne már! - De!
Minél váratlanabb, minél meglepőbb, annál jobb.
- Hogy érted ezt? - Ezt akarják.
- Tényleg? - Igen.
De milyen váratlan helyeken? Hol?
Bárhol! A konyhában, a sufniban, az erdőben, a liftben.
- Ne itt! - Szexeljünk!
Ne, a liftben? Miért akarnák ott?
Ugyanazért. Azt akarják érezni, hogy fontosak.
„Még itt is megkíván,
és akár meg is láthatnak, és fűrészporos lesz a seggem!”
Ez a művész lányokra vonatkozik, akik a műtermükben szeretik.
Az átlagnőről beszélek.
Az olyanok, mint Nenne,
külön szobába költöznek, ha bepróbálkozol a liftben.
Pontosan tudom, mit akarnak a nők.
- Szeretnék virágot venni. - Esetleg pár szál rózsát?
- Nem… - Akkor ajánlhatok…
Ez majd feldobja a dolgokat. Meglepem őt egy csokor virággal.
Akkor ez lesz.
Itt egy négyszobás az Odengatanon.
Olvastam, hogy a férfiak naponta harmincszor gondolnak a szexre.
Nincs idejük, hogy másra gondoljanak.
Csak cégeknek hirdetik.
Állítólag a szaporodáshoz van köze.
Ha háború lesz, azoknak, akik életben maradnak, sokat kell dugniuk.
Az emberiség érdekében.
Jobban készen állnak a háborúra, ha szexen jár az agyuk?
Nem…
De utána!
Ha szinte minden férfi meghal, akkor hasznos lesz.
Frank csak a jogi ügyeire gondol.
- A szerda sosem jó. - Nincs semmi?
Nem, nincsenek jó hirdetések szerdánként.
Georg az óvárosban akar élni, nem Östermalmban.
Az óváros nagyon drága. Egy kétszobás lakás hárommillió.
Jó fizetése van. Tízezer koronát kap egy cikkért.
- Nincs semmi hibája? - Nincs.
Telitalálat lesz! „Mert olyan csodálatos vagy.”
Nem, ez túl elcsépelt.
„Mert szeretlek.” Ez rohadt jó!
Te aztán tudod, mire vágyik egy nő. De miért…
Mert szeretlek.
Elnézést! Teljesen elérzékenyültem, amikor megláttam.
Nagyon szépek!
Georg sokszor vesz virágot, gyakran már sok is nekem.
- Menjünk el valahova este! - A bátyám itt van a városban.
- Nem Spanyolországban van? - Nem, itt van.
- Miért? - Szabadságot kapott, és hazajött.
Nincsen ebben semmi furcsa.
- Új barátnője van? - Ne légy szarkasztikus!
Amerikai a lány. Megígértem, hogy elmegyek velük valahova este.
Lássuk csak!
Menjünk el Markus kiállítására, aztán vacsorázzunk valahol!
Nem érdekel. Tudom, milyenek a kiállításai.
Igyunk meg valamit velük, aztán elmehetsz egyedül a kiállításra.
De ez nem az én kiállításom!
- Sokkal jobb! - Igen!
A bátyádat amúgy sem érdekeljük.
De igen!
A síelés egyszerűen szuper! Ez a legjobb dolog ebben az országban.
A barátaimmal egy csomó vad dolgot művelünk.
Ugratunk, helikopterből ugrunk ki…
- Hogy van angolul a „mogul”? - Buckasízés.
Tudod, mi az a buckasízés?
KÜLÖN UTAK KIÁLLÍTÁS EGY VÁLÁSRÓL
Felhívtam, és azt mondtam neki: „Milyen szarokat festesz?”
Az lett a vége, hogy megegyeztünk abban, hogy megiszunk valamit együtt valamikor.
- Szia! - Frank! Örülök, hogy eljöttél.
Igyál egy kis bort! Bemutatom Michaelát és Henriket.
Most mit mondjak? „De jó! Elváltok?”
- Remek kiállítás! - Már látta?
Mekkora idióta vagyok.
Nem.
Látták, hogy most jöttem.
Körülnézek kicsit. De tetszik a válás témája.
Ez még rosszabb…
Sokak szerint ez privát téma. De ez nem csak rólunk szól.
- Persze hogy nem! De Frank… - Erről szólt az életünk ebben az évben.
- Azt hiszi, túl prűd ehhez. - Körülnézek egy kicsit.
Ezt a pulóvert Henriknek kötöttem. Tetszik?
Nyolc hónapig csináltam.
De sosem hordta. Azt mondta, szúr.
Nagyon fájt nekem! Vissza is fejtettem az egészet.
Arra is elnézek. Kíváncsi vagyok.
Ki tudja? Lehet, hogy volt egy csónakjuk. Vagy egy kis hangárjuk?
Talán egy képzőművésszel kellene járnom? Istenem, de jól néz ki!
A komoly nők olyan szexik.
Fogadok, hogy festő.
Vagy esetleg pantomimszínész.
Emlékeztet arra a nőre a legutóbbi Hustlerből.
Ez az én viszonyítási alapom? Most rám nézett?
Ezek a művész lányok biztos mindenkire meresztgetik a szemüket.
Rám nézett! Le akar feküdni velem.
Én meg épp most…
- Na, Frank? - Gondolkodom, hogy megvegyem-e ezt.
A triptichon jobban illik hozzád. Henrik formába öntötte a péniszét.
Szóval ez az övé! Féltem rákérdezni.
Hadd mutassalak be pár embernek! Találkoztál már Sofiával?
Ő az! Mit mondjak most?
- Szia! - De jó!
Mi jó? Mondj már valami értelmeset is!
Megkérdezhetem, hogy tényleg ők vannak a műalkotásokon?
Legalábbis bizonyos részeik. Megbocsátotok?
Egyszerűbb felismerni az embereket, ha látod az arcukat,
nem csak ezt…
Nem mondod?
Azt hittem ez a motívum volt a válás oka.
- Lehet, hogy a hűtlenség. - Nem.
Amiatt nem válnának el.
Nem, amiatt minek.
Eszembe jutott egy vicc.
Egy pár épp a házassági tanácsadótól jön ki. Azt mondja egyikük:
„Együtt alvás? Erre mi miért nem gondoltunk?”
Ártalmatlannak tűnik. Tényleg rám nézett.
Talán el kéne vennem. Tudom, már házas vagyok. De akkor is.
Itt nevetgélünk! Lehet, hogy tényleg nehéz időket éltek át.
Ez az ára annak, hogy egy ilyen kiállítással rukkolj elő.
Ez igaz. A művészet a szenvedésből ered.
Különösen az a ponyva.
Jó illata van. És azt mondta, kedves srác vagyok.
Valahogy sikerült rászednem.
Frank, semmi esélye annak,
hogy úgy legyél a nők kedvence, hogy nem tudsz róla.
Szeretnél meginni egy teát vagy valamit?
Egy csésze belefér.
Sosem lennék hűtlen. Művészetről beszélünk, nem szexről.
Vagy kompromisszumként mindkettőről lehet szó.
A feleséged nem fog keresni?
Nem, kétlem.
A feleségem? Van nekem egyáltalán? Ez olyan felnőttesnek hangzik!
Mit szeretnél csinálni?
Lássuk csak…
Teázni, beszélgetni. Ilyesmit.
A férfiak általában egy dolgot akarnak, ha felmennek egy lányhoz.
Erre meg mi a fenét mondjak? Hogy mind idióták?
De te nem vagy ilyen. Neked van feleséged, igaz?
- Van második neved? - Miért?
Csak kíváncsi vagyok.
Martin Emanuel.
- Mintha az 1880-as évekből jöttél volna. - Igen?
Az én nevem Alice Sofia. Majdnem egyszerűen Alice-ra váltottam.
Miért?
- Az Alice vakmerőbbnek hangzik. - Nekem tetszik.
Igen?
Azt kéne mondanom, hogy illik hozzá? Nem, az túl béna.
Illik hozzád.
Ne már, mi van velem?
Nem lesz mérges a feleséged, hogy itt vagy az éjszaka közepén?
Nem, nincs miért aggódnia. Csak beszélgetünk.
Mit csinálok? Megőrültem?
Olyan gyönyörű. Elvesztem az eszemet, ha rám néz.
Ne, miért kapcsoltam le a lámpát? Így bárki lehetne…
Szeretnélek látni.
Rossz ötlet.
Várhatunk kicsit. Nem sietünk sehova.
MA NEM HALHATOK MEG,
PÁROS VACSORÁRA MEGYÜNK ESTE.
Jó lesz végre megismerni Georgot. Annyit mesélt már róla.
Korábban nem volt túl sok szerencséje.
Ez a srác nagyon jónak tűnik.
- Jaj, szia! Megijesztettél! - Beteg vagy?
- Hogy vagy, drágám? - Miért gondolod, hogy beteg vagyok?
- Miért vagy az ágyban? - Miért kérdezed?
Vacsorázni megyünk. Miért nem vagy felöltözve?
Nenne és Frank lakásán vacsorázunk.
Nincs időm ilyen vacsorákra. Túl sok a dolgom.
De az ágyból nézted a tévét.
Figyelj!
Ugorj be a zuhany alá, és mosakodj meg kicsit!
Figyelj, Rosie! Egy nagyon fontos hívást várok.
Hogy vagy? Mit ettél?
Jégkrémet.
A médiáról írok cikket. A munka része, hogy nézzem a tévét.
Hogy tudnám megvizsgálni a médiahelyzetet,
ha azt se tudom, mi megy a tévében? Muszáj tévét néznem!
A munkám része, Rosie!
Nem kellett volna a lámpával szórakoznom.
Frank, hűtlen voltál! Ezt még meg fogod bánni!
Nyolc év után ilyen csalódást okozni Nenne-nek!
Most nem halhatok meg. Páros vacsora lesz este nálunk.
Nenne teljesen megőrülne, ha meghalnék, amikor végre összejött.
Ne mondd ezt!
Drágám…
- Nem veszed fel? - Nem.
De vedd! Azt mondtad, fontos hívást vársz.
- Georg! - Próbáltalak elérni!
Nem… Azt hiszem, téves számot hívott.
Úgy vártam ezt az alkalmat. Olyan büszke vagyok rád! Ne…
Ne…
- Szia! - Szia!
- Üdv! - Frank vagyok. Örvendek.
- Bocsánat, hogy késtünk! - Nenne.
Szia! Georg vagyok.
Georgnak nem sok ideje van. Épp egy cikken dolgozik.
- Valóban? - A médiáról írok.
Nézd meg a csöcseit! Mi történne, ha megtapiznám?
Nem, az kellemetlen lenne. Tönkretenné az egész estét.
Én különválasztom a munkát és a szórakozást.
Nem hozok haza munkát. Élvezni akarom a szabadidőmet.
Ez nagyon jellemző a nyugati kultúrára, a kispolgári bizonytalanság.
Ez meg miről beszél? „Nyugati kultúra”? Muszáj ezt hallgatnom?
Ha összehasonlítod a bennszülöttekkel…
Ezért dolgoznak bevándorlók a szolgáltató szektorban.
Más a munkamoráljuk.
Az életmentő csöngés! Más szerint se kell ezt elviselnem.
- Frank! - Szia, Frank! Sofia vagyok.
A tegnapi Sofia.
Beszélnünk kell. Nem akartam…
- Most nem tudok! - Csak meg akartam magyarázni…
Nem hívhat csak így fel! Megőrült?
- Nem, úgy értem… - Hogy érzed magad a tegnapi miatt?
Megtörténhet. Elpattan egy ér az agyamban.
- Ki az? Munka? - Igen.
Vagy esetleg egy tumor.
Esetleg beszélhetnénk…
Az most nem lesz jó az ügyfélnek.
- Ne már! Azt hittem… - Sőt, azt mondanám, hogy elfogadhatatlan.
Ennyit arról, hogy nem hozza haza a munkát.
Frank! Tedd le!
Nem. Szívesen! Viszlát!
A francba! Beszélni akart velem. Mit hoztam magamra?
És én meg leráztam. Lehet, hogy szerelmes belém.
Mi van, ha öngyilkos lesz?
Frank, válaszolj már Rosie-nak!
Tessék?
Tényleg olyan kemény a jogi egyetem, hogy egy kredit miatt kirúgnak?
Nem, nem teljesen.
Felajánlották a főszerkesztői pozíciót havi 55 000 koronáért,
céges autóval, de visszautasítottam.
Olyat akarok csinálni, amit szeretek, ami boldoggá tesz,
amitől békés ember lehetek. Például, amikor találkoztam Lisa Söderberggel…
Vissza kell hívnom!
Mi van, ha megöli magát, amíg én itt ülök,
és egy beteges hazudozót hallgatok?
De mindig így tettem.
Azt mondta, hogy szerinte megfizethetetlen vagyok.
Szia, Frank vagyok.
Ki kell mennem…
Azt mondtad, hogy éppen cikket írsz?
A média helyzetéről…
Ne haragudj, hogy ezt így a szemedbe mondom, de szerintem…
…nagyon vonzó nő vagy.
Jaj, köszönöm!
- Melyik magazinnak is írsz? - Muszáj volt kimondanom.
Hihetetlenül…
Hihetetlenül vonzó.
- Bocsáss meg! - Miért kérsz bocsánatot?
Rossz benyomást kelthetek.
De lenyűgözően attraktív vagy.
- Szeretem a bókokat. - Annál többet érdemelsz.
Ne, ne…
Nálad együnk, vagy menjünk el valahova?
Gerhard tudott az iratokról. Ez nem volt előtte titok.
- Ki az a Gerhard? - A legkisebb apai unokatestvérem.
Ő már házas, de a bátyja, Ragnar egyedülálló.
Nem érdekel, hány apai unokatestvéred van, te vén tata.
Vagy hogy házasok-e.
- Kezdjem elölről? - Nem, teljesen világos.
Mi lenne, ha…
Közismert, hogy…
Ott van Torkel, Alice and Sofia.
De miért tenném ezt? Talán, hogy lássam a reakcióját.
…hogy mennyit mondjon el…
Ő az! Mit keres itt? Biztos, hogy szerelmes belém.
Itt van!
…a pénzt pedig elosztották.
Azt akarja, szökjünk el egy másik országba!
A feleségem azt kérdezte:
„Nincs olyan tényállás, hogy visszaélés?”
- Lehet, hogy hülyeség volt eljönnöm? - Nem.
Csak beszélni akartam. Tudom, hogy házas vagy.
- Ne aggódj emiatt! - Hogy érted?
Nem vagyok annyira házas…
A francba, házas vagyok! El kell válnom.
Esetleg új életet kezdünk együtt.
Hogy a fenébe mondjam el ezt Nenne-nek?
„Amúgy nem maradhatunk házasok.”
Nem, ez túlságosan felzaklatná. Talán eljátszhatnám a saját halálomat.
Frank! Üdvözöld Carlt!
- Bemutatom Frank Pihlgrent. - Carl Molinder.
„Beszopta az ujját, kiköpte a pulykát.” De miért pulykát?
Beszopta az ujját, kiköpte a pulykát.
Talán, mert rímel?
Lenyűgöző srác. Az egyik legjobb.
Egy hideg tavaszi estén elment meglátogatni.
A vonzalom lehengerlő volt közöttük…
Mi a fenét művelek? Regényt írok?
Csak egy szép estét töltünk együtt. Kettesben.
Fredrikkel be szoktunk öltözni.
Szerepjátékoztok?
Egy rockzenekarban is játszik. Nagyon jók.
- Értem. - Ja, kurva jók vagyunk.
Lehet, hogy nem tudsz eleget a zenéről…
Egy bizonyos fajta rockzenét játszunk, de kicsit mégse.
Az a lényeg, hogy egyediek vagyunk.
Ezt én nem tudom eldönteni, de úgy érzem, eredetiek vagyunk.
Az énekesünknek saját stílusa van, és nagyon karizmatikus.
Amikor azt énekli, hogy „vérzik a szemem”,
a szemére mutat, hogy úgy érezd, mintha tényleg vérezne.
Menőnek hangzik.
Hol van a Backyard Babies album? Nem találom.
Hiányoztál.
Hamarosan elmegy.
- Tudsz maradni? - Egy darabig.
Helyes.
Égve hagyhatod a lámpát, ha szeretnéd.
- Miről beszélsz? - Szeretem.
- Nyugodj le! - Miért?
- Baszd meg! Házas vagy! - Igen.
Alig két hete volt, hogy itt álltál…
Tudom…
Az azelőtt volt, hogy találkoztam volna Sofiával. Megváltoztatta az életemet.
Minden, amit eddig tettem, csalás volt.
Új életet kezdek.
Ő látja, ki vagyok valójában, és nekem nem kell semmi más.
- Telefonált újra Billgren? - Igen, be fog jönni.
- Mi a fenét csinál? - Nyugodj le!
Kattog a füle. Sokat repül New Yorkba és vissza.
Frank, beszéltél Nenne-nel?
Nenne-nel?
AZ ÉLET RÖVID LESZ,
HA MINDIG ARRA GONDOLSZ, MIKOR HALSZ MEG.
- Szia! - Szia!
- Örülök, hogy elhoztad Robint. - Ez az én vasárnapom.
Plusz találkozni akart veled.
Gondoltuk, jól fogjuk érezni ma magunkat.
Szia, Robin! Hogy vagy?
Apa lakása olyan rumlis, hogy ide kellett jönnünk.
- Apa, mit fogunk csinálni? - Semmit.
- Itt nem tudok mit csinálni. - Igaz.
- Vannak játékok? - Nincsenek.
- Miért nincsenek? - Mert itt nem lakik gyerek.
- Miért nem lakik itt gyerek? - Elég legyen!
- Esetleg csinálhatnánk… - Mikor halt meg nagyapa?
- Nagyon régen. - Évezredekkel ezelőtt?
- Mondtam, hogy hagyd azokat! - Semmi baj.
- Nem is mondtad! - Szeretnétek csinálni valamit?
Mi lenne, ha kirándulnánk?
Kirándulnánk?
Olyan aranyos.
Van valami megkapó benne.
Már felnőtt férfi, de egyúttal egy kisfiú is lakozik benne.
Figyelj, van valami…
- Frank… - Azt ne mondd, hogy házas!
Nem mondta el neked?
Még szép, hogy elmondta!
- Szinte ez volt az első dologa. - De nagyon is házas.
Csak ne érjen csalódás.
Biztos vagyok benne, hogy nagyon lelkes, de szilárd a kapcsolatuk.
Szerintem ez jó. Tudom, hányadán állunk.
Igen, végül is így is nézhetjük a dolgot.
De nem kellene egy nős férfival kavarnod.
Miért nem engeded meg, hogy elcsábítsanak, és kényeztessenek?
Tudom…
- Várnunk kell estig. - De én nem akarok várni.
- Mi van, Robin… - Ott van a fürdőszoba.
- Nem lehet… - De.
Mit fogtok a fürdőben csinálni?
Hozok neked tollat és papírt, és rajzolgathatsz kicsit.
Oké.
- Mit csináltok bent? - A francba…
Mi történik? Mit csináltok a fürdőben?
Máris jövünk, Robin! Ne aggódj!
Úgy volt, hogy kirándulni megyünk!
Nem kaptál tollakat és papírt? Nem akarsz rajzolni?
Nagyon ügyes vagy!
Sajnálom, hogy nincs zsírkrétám.
Nincs valami filmed, amit nézhetne?
Nincs.
Csak tornavideók.
Rakd be azt! Szereti az ilyen színes, mozgó szarokat.
Mi meg mehetünk az ágyba.
- Nem lehet, még csak hatéves. - Hívjunk valakit!
Hívjunk át valakit, aztán lépjünk le!
- Nem, nem lehet! - Csak a hálóig.
Nenne vagyok. Szia!
Nem. Semmit sem csinálunk. Anyagmintákat nézegettem.
Kávé? Jól hangzik.
Úgy érted, most rögtön?
- Vegyél nyugodtan! - De jó!
- Nem tudom, Frank kér-e kávét. - Igen, kérek.
- Apa? - Igen?
Ha meghalsz, meddig leszel halott?
- Sok tejjel kéri. - Én is tudok beszélni.
- Tényleg, a fekélyed! - Apa!
- Nem, az nem fekély. - Mit meddig?
Meddig?
Ha meghalsz, halott vagy. Örökre.
Elég lesz?
- Évezredek múlva is? - Igen, örökké.
Eszek egy sütit.
Drágám, tudom…
- Örökké halott leszel? - Igen, örökké.
- Van egy szomszédunk… - És mi van évmilliók után?
Igen. Bocsássatok meg!
Amint mondtam…
A szomszédaink… Teljesen pofátlanok.
- Kezd előről! - Akkor újra kezdem…
- Állandóan halljuk… - Bocsánat!
Rosie! Segítenél egy kicsit?
Mit hallottál?
- Egy férfit, aki… - Frank!
…aki őrült dolgokat művelt.
Az élet rövid lesz, ha mindig arra gondolsz, mikor halsz meg.
Így van.
KÉT HÉTTEL KÉSŐBB…
- Dolgozol? Szombat van. - A tegnapi napot kaptam meg.
Én is annyira mérges vagyok, mint te.
Örülj, hogy nem tudod, mit csinálok.
- Egész hétvégén dolgozol? - Nem.
Szóval egész hétvégére is elmehetnék?
Fel kell áldoznunk ezt a hétvégét.
Peder házába megyünk, hogy tovább dolgozhassunk.
Én is ki vagyok akadva. Puszi, szia!
Az állatok furcsa dolgokra izgulnak.
Tessék?
Állítólag a páviánok rózsaszín feneke valami szexuális dolog.
Az nem ugyanaz.
Nem, de attól még érdekes, mi indítja be szexuálisan az állatokat.
A nőstények őrült dolgokat művelnek a hímekért.
Nem szeretem, amikor a hím szót használja, rögtön gorillákkal képzelem el.
Láttam erről egy tévéműsort.
A nőnemű bogarat pedig a nagy fullánkos hímek vonzzák.
Minél nagyobb a fullánk, annál jobb.
Képzeld el, ha egy fullánk állna ki a hátsódból!
És az indítana be.
Egy gigantikus fullánk…
„Engem akar elbűvölni.”
Kicsit primitív lenne…
Nekem tetszik.
Mi lenne, ha most látna Nenne.
Lehet, hogy ő is megcsal. Éppen három férfi van nálunk.
Frank!
- Min gondolkozol? - Hogy mennyire szeretlek.
Mi lenne, ha nagyot hallanék, és állandóan kiabálnék.
Akkor is szeretnél?
Nem töltjük az egész vasárnapot az ágyban?
Hirtelen megkívántam egy croissant-t!
Rendben.
- Frank! Szia! - Szia, Rosie!
Mit keresel itt?
Mi a szart keresek itt?
Semmi különös. Dolgozom.
Mit vettél?
Fahéjas csigát.
- Azt a jófélét… - Nem, a simát.
Miért hazudok erről? Bocsi…
Lépj már le, Frank! Szia!
- Apa, nem én jövök? - Várj!
- Szia! - Tudtam én!
- Frank félrekefél! - Nyugodj meg!
Ő az utolsó, akiből ezt kinéztem volna.
- Ne idegeskedj! - Hogy mondom ezt el Nenne-nek?
„A férjed megcsal.” Mire ő: „Mesélj még! Kérsz kávét?"
De csak gyanítod, nem tudod biztosan.
Meghallottam, amikor telefonált, és látnod kellett volna most is.
- Nem én jövök már? - Meg akarom hallgatni az egész dalt.
Hülye játék!
- De az enyém! - Igen, játssz szépen!
Egyértelmű volt, hogy rejteget valamit. El kell mondanom Nenne-nek.
- Rosie! Mi van, ha tévedsz? - Nem tévedek.
Hogy lehetsz ilyen biztos? Nem láttad őt senkivel sem.
Georg…
Nem csinálunk valami mást? Valamit, amit a felnőttek szeretnek?
Menjünk múzeumba? Valahova, amit Robin is szeretne?
De miért?
„Hogy vállaljon felelősséget az ügyfelemnek okozott kellemetlenséget.”
Egyetért a bizottság?
Mi van, ha Nenne sejt valamit?
Biztos sejti.
Egy hazug, hűtlen alak vagyok.
Teljesen elveszthetem az irányítást, és drogokhoz fogok nyúlni.
Kezdek megőrülni?
Jobb lenne, ha bedobnám a táskámat a szerződésekkel együtt a vízbe?
Nem. Miért tennék ilyet?
- Elhajítottad a szerződéseket? - Segítségre van szüksége!
Szórakozol? Szerezd vissza őket!
Ugorj utánuk! Mássz be a kandallóba!
Tudom, hogy őrültség lenne. Mikor növök már fel?
Az eladó valami elmegyógyból szökött tömeggyilkosnak nézett ki.
Ezt általában nem lehet megmondani. Az ilyenek normálisnak szoktak kinézni.
- Ez az ember úgy nézett ki. - Külsőre nem lehet ezt megmondani.
Teljesen átlagosnak néznek ki. Ez az ijesztő: nem lehet őket felismerni.
Bárki lehetne az.
Belegondoltál már? Hogy bármelyikünk lehetne?
- Még a párod is. - Frank? Te megőrültél.
Csak egy órám van. Gyors menet lesz.
Mondjuk 15 perci eszünk. Meddig tart egy menet?
Húsz perc elég kell, hogy legyen. Aztán öltözés, tíz perc séta…
Akkor tíz percnél több nem jut előjátékra.
El kell mondanom valamit.
Amerikában valódi tömeggyilkosok vannak.
- Biztosan itt is vannak. - De nem erre vannak szakosodva.
- Szakosodva? - Nem tűnt fel neked?
Az amerikai tömeggyilkosok szakosodva vannak.
Az egyik prostituáltakat öl, a másik feketéket és diákokat.
Itt, Svédországban meg bárkit.
De miért vannak szakosodva? Miért nem ölnek találomra?
- Mert defektesek. - Ezt hogy érted?
- Valami rendellenességük van. - Minden tömeggyilkosnak van.
Úgy értem, hogy speciális rendellenességük van.
Mi lenne, ha Nenne egyszer csak belépne azon az ajtón?
Villanyóra-leolvasóként is dolgozhat.
Kicsi rá az esély, de akkor is…
Van valami, amit meg kell beszélnünk.
Ha ismernél valakit, akiről azt gyanítod, hogy hűtlen volt,
megbeszélnéd ezt velük?
Fogalmam sincs. Beengedem a vásárlót.
VÁLASSZ VALAKIT A MOZGÓLÉPCSŐRŐL,
ÉS FEKÜDJ LE VELE!
Ezt is művészetnek kellene hívni? Olyan, mint egy elfekvő.
Ne légy ilyen szűklátókörű! Ezek kórházi ágyak.
Tényleg? Azon tűnődtem, mik lehetnek ezek.
- Akik eljöttek a kiállításra, imádták. - Azt ne mondd, hogy ezt valaki megveszi!
Ez ugyanolyan, mint az a pasas a dohányzóasztalokkal és a vérfertőzéssel…
Kuss legyen! Az volt életem legjobb kiállítása.
- Halló? - Szia, én vagyok!
Szia, drágám!
- Gondoltam, felhívlak. - Épp Göteborgban vagyok.
Most megyek be egy megbeszélésre.
- Ott töltöd az éjszakát is? - Igen, csak holnap jövök haza.
Holnap rögtön munkába megyek.
- Szóval Göteborgban vagy? - Igen, Sofiával találkozom.
Istenem! Frank!
Még sosem ellenőrzött. Sejt valamit!
- Mit mondjak neki? - Nyugi! Meg tudod csinálni!
Mi a fenét csináljak?
Lehet, hogy be kellene ide költöznöm! Valaki még meg is venne.
Hallottuk, hogy befeküdtél egy galériába.
Mikor tervezel visszajönni dolgozni?
Lázas vagy?
Igen?
Állandóan?
Te idióta! Ezt nem folytathatod tovább.
- Nem kockáztathatsz. - Mit?
Nem hazudozhatsz összevissza.
Nem akarsz elmenni valahova este?
Georg sincs a városban. Egy írókonferencián van.
Fáradt vagyok. Inkább otthon maradok.
Hogy lehetsz ilyen óvatlan? Mi van, ha meglát valaki?
Ki látna meg? Egy kis étterembe megyünk,
egy még kisebb mellékutcában. Ki menne oda?
Beszélnem kell veled.
Meg kell mutatnom az érzékeny oldalam. Azt szeretik.
- A gyerekek aranyosak, nem? - De.
- A nővéremnek van egy gyereke. - Igen?
Kétéves kislány. Néha én vigyázok rá.
- Értem. Jó móka lehet! - Nagyon aranyos.
Néha van ez a furcsa gondolatom…
Mi lenne, ha direkt elejteném?
Vagy kidobnám az ablakon?
Persze sose tenném meg. De óhatatlanul vannak ilyen gondolataim.
- Te is ilyenekre gondolsz? - Igen. Te nem?
- De biztos! - Nem!
Ez olyan, ami eszedbe jut, de sose tennéd meg.
Vagy amikor látsz egy órát, és megfogadod magadban:
„Fel kell érnem, mielőtt nyolcat mutatna, különben meghalok!”
Azt hittem, másnak nincsenek ilyen gondolataik.
Nem, mindenkinek vannak. Csak senki sem ismeri el.
Ahogy mindenki a szexre gondol állandóan.
Mire? A szexre?
Ne legyél olyan komoly!
- Persze, még te is! - Néha, lehetséges.
Ha találkozom egy férfival, mindig azon gondolkozom,
hogy van-e benne potenciál vagy sem.
- Potenciál? - Hogy lefeküdnék-e vele.
Nem ezen gondol mindenki?
Rendben, elismerem… Néha én is belegondolok.
Néha?
- Most te jössz! - Mi?
Néha azt játszom, hogy választhatok valakit a mozgólépcsőről,
akivel le kell feküdnöm.
Lehet, hogy meglátsz valakit, aki közepesen jól néz ki,
de mi van, ha egy még attraktívabb jön később?
Akkor ott állsz, és vársz. Egyik ember a másik után.
A végén pedig csak egy öreg néni marad!
- Szia! - Szia!
Valamit meg kell beszélnünk.
Bejöhetek? Nagyon fontos.
Épp készültem lefeküdni. Holnap beszélhetünk.
Fáradt vagyok. Ne haragudj!
- Nem fog sokáig tartani. - De nagyon fáradt vagyok.
- De nagyon fontos! - Kérlek, tiszteld a kérésemet!
Persze, de ez elég…
Ezt nem csinálhatjuk tovább.
Mit akart?
Biztos sejt valamit. Különben minek jönne ide?
Nem tudom.
Viszont…
Emiatt nem kell idegeskedni.
Azt mondtad, beszélsz vele! Ez három hete volt!
Azt mondtad, ne mondjak semmit!
Rád mérgesebb lesz, mint rám.
Kérdezhetek valamit? Miért engem választottál annyi ember közül?
Miért pont engem?
Magad miatt választottalak. Először is: gyönyörű vagy.
- Csak a testem miatt kellek neked? - Nem, dehogy!
De én azt akarom, hogy akard a testem…
Jó.
Ez furán hangzik?
- Igen, egy kicsit. - Egy kicsit.
Te…
Te vagy az, aki házas.
Ezen elgondolkodtál már?
Én soha semmivel nem vádoltalak.
Csak az van…
- Hogy akarlak. - Szóval akarsz…
Szerinted én nem akarlak téged?
Én is… Ez nem csak rajtam múlik, igaz?
Nenne, ebbe együtt vagyunk benne.
Kell egy hely, ahol élhetünk! Kell egy lakás!
- Mi van az örökségeddel? - Ahhoz nem nyúlhatok.
A végrehajtó is meghalt.
Tudom, egy nagy katyvasz az egész.
Meg kell értened, hogy féltékeny leszek, amikor Rosie-val vagy.
Olyan megalázó volt, amikor ott voltunk, és kimentél a szobából!
Honnan kellett volna tudnom, hogy ő hívott? Mit mondhatnék?
Nem mondhattam Rosie-nak: „Nem, most nem dughatunk.
Nenne és én járunk. Szeretjük egymást.”
Akkor is megalázó volt, mindegy, kinek a hibája.
- Csak ültem ott, és hallgattalak titeket… - Lehetett hallani?
Persze, mindent hallottunk!
De te is dugsz még Frankkal, nem?
- Nem. Nem érdekli a szex. - Leszarom őt.
Ezt meg kell értened. Nem érdekel engem.
Nem látod, hogy szomorú vagyok?
Megvigasztalsz, ugye?
Persze.
Köszönöm a segítséget!
Szóljon, ha bármikor máskor segíteni kell. Nagyon édes kisfiú!
Nagyon boldog, hogy elmennek Skansenbe.
- Szóljon, ha kellek! - Majd jelentkezem.
Maradt még egy kis torta.
- Kérsz egy szeletet? - Nem. Maradok a kávénál.
Bölcs döntés. Ebben van egy kis narancshéj is.
A narancshéj a kukába való.
Elvégre modern időket élünk!
Miről beszéljünk ma?
Láttátok a Redvás Åmålt?
Ritkán megyek moziba.
Nem szeretek egyedül menni. A feleségemet nem érdekli.
Én mindig egyedül megyek. Úgy jobb.
Az olyan kellemetlen, ha elviszel valakit egy rossz filmre.
Tudom, mire gondolsz. Úgy érzed, a te hibád az egész.
Mintha te írtad és rendezted volna.
Teljesen egyetértek.
Olyan furcsa, ahogy el tudnak szabadulni a gondolatok az ember fejében.
Egy csomó fura dolog jut eszedbe, amit nem mondanál el másoknak.
- Igen. - Állandóan!
Ti is szoktatok erre gondolni, amikor mozgólépcsőn vagytok?
Apa! Tudod, mit kívánok?
Hogy egyszerre haljunk meg, és te legyél nagyon-nagyon öreg.
Hány éves lennék akkor?
Legalább 100!
Miért?
Mert akkor egyszerre halunk meg, és egyikünk se lesz szomorú.
Ezt nem teljesen értettem.
- Mindegyikőjükkel szexeltél? - Nem, úgy értem…
- Lehet, hogy ti nem így gondolkodtok? - Ideje visszamenni dolgozni.
Szia! Pont rád gondoltam.
Frank, beszélnünk kell. Elmehetünk valahova?
Mit mondjak? Itt a vége mindennek.
- Jó estét! Asztal két főre? - Igen.
Kövessenek, kérem!
Biztosan tud mindent.
- Nahát! Sziasztok! - Sziasztok!
- Vacsorázni jöttetek? - Igen.
- És ti… - Igen.
- Tessék? - Mi?
- Az mondtad, „igen”. - Nem.
Semmit se mondtam.
- Ez a dolma… - Ezek valójában…
Ne haragudj… csak ez nagyon vicces.
XII. Károly tanította meg a törököket dolmát enni.
Ő vitte oda.
- A töltött káposztát. - Ezt nem tudtam.
Nem fordítva volt? A káposztát illetően…
A törökök voltak azok, akik behozták Svédországba, úgy hallottam.
Bocsássatok meg!
Nekem is el kell mennem a mosdóba.
Mi a fenét csinálsz itt?
Éhesek voltunk. Ti mi a fenét kerestek itt?
Nem tudom kezelni a helyzetet.
- Nem tudok tovább maradni. - Nyugodj meg!
Ki az?
Az nő, akivel lefekszel.
Ki az?
Mit számít, ki ő?
Rosie! Nem mondhatod el Nenne-nek! Nem értené meg.
Úgy gondolod? Tényleg?
- Bocsánat! - Semmi baj.
Szia! Frank vagyok. Rosie szórakozik velem.
Ha ez igaz, akkor el kell mondanod Nenne-nek.
Jobb, ha tőled hallja.
Értékelni fogja az őszinteségedet.
Megbeszélésre megyek.
Mi? Frank? Nem, nyugodj meg!
- Apa! Ide nézz! - Telefonálnom kell egyet.
Egy tévécsatorna akar vitára hívni. Várj egy kicsit!
Szia, édesem! Jaj, de kár!
Előbb Sofiával kell beszélnem!
Ez a logikus lépés. Mint, amikor költözöl.
Előbb veszel egy új házat, aztán eladod a régit.
A feleségedről beszélsz, nem egy kétszobás lakásról a belvárosban.
Ez egy háromszobás lakás az óvárosban.
Én tudok egy négyszobásat a Folkungagatanon.
Rosie.
Frank?
Kérlek, apa! Csak még egyszer!
Szóval szerinted ez vicces…
Halló!
Bocsánat!
Csak kipróbáltunk valamit.
Ma velem van.
A babysitter csak később jön. Ma dolgoznom kell.
Tessék? Nem, micsoda?
- Apa, gyere már! - Megfenyegetett?
Nem, csak elküldtem a fenébe.
Nem lesz elég.
Valamit tennem kell.
Ó, FRANK! OLYAN CSODÁLATOS VAGY.
A bíróság visszajelzett az üggyel kapcsolatban…
El kell jegyeznem. Azonnal. Hogy nászútra mehessünk.
Franciaország, Olaszország…
Csodásan fog kinézni egy ujjatlan ruhában és egy kendővel.
Miért lenne kendő rajta? Már senki se visel olyat.
Miért kell mindennek úgy kinéznie, mint egy fotónak a szüleim albumából.
Lehet, hogy ez az én képem a boldogságról.
Frank, olyan csodálatos vagy! El se hiszem, hogy léteznek ilyen férfiak.
Mit gondolsz, Frank?
Hahó!
Szia!
- Hol van Robin? - Elmentünk Rosie üzlete mellett.
Rosie vele akart lenni, és megmutatni neki az üzletet.
Azt gondoltam, jó ötlet.
- Micsoda? - Hogy tudunk kettesben beszélgetni.
Persze. Szóval Robin az üzletben van?
Van rám egy kis időd?
Jó napot!
- Üdvözlöm! Mit adhatok? - Rózsákat.
- Mit szólna a vörösekhez? - Csodás!
- Örült a tulipánoknak? - Imádta őket!
- Hol van a babysitter? - Nem tudom.
- Azt mondta, visszajön. - Olvasol nekem a képregényből?
Nagyra nyisd!
- Könnyű! Fekete. - Helyes.
- Ez az! Nagyon jó vagyok! - Akarsz még egyet?
Persze. Az egész zacskót megeszem.
Meg fogom dönteni a rekordot.
- Megvan! Zöld. - Téves! Sárga.
A fenébe! Robinnal sose rontom el!
Sárga.
- Ki az? - Kérsz egy kis kávét?
- Ki az? - A babysitter.
- Nenne, ő itt Kajsa. - Szia!
Jól bánik a gyerekekkel.
Azért jöttem, hogy elmondjam, találtam egy lakást az óvárosban.
Az óvárosban? Ezt már megbeszéltük.
Mondtam neked, hogy…
Az emberek az mellékutcákban pisilnek, tele van turistákkal…
Dugtunk. Egy kicsit.
Ő semmit nem jelent nekem.
- Azt mondtad, szeretsz. - Igen.
- Hogy gyerekeket akarsz velem. - Nos…
Ki ez a szutyok, akit hazahoztál? Küldd el innen!
- Már megy is. - Azt akarod, hogy elmondjam Rosie-nak?
- Megcsalod Rosie-t! - Talán egy kicsit.
- Mérges rá. - Mert átverte.
Pontosan.
Te hűtlen disznó! Rohadék! Áruló!
- Nyugodj meg! - Te szemétláda! Köcsög!
Nenne! Nyugodj le!
Csak kanos voltam, ennyi. Ő csak egy babysitter.
Egy húsdarab.
„Mi történik?”
Piff! Puff!
Áúcs! Áúcs!”
- Most verekednek egymással. - Azt ne!
Nézd, ez fájt neki!
„Csihi!
Puhi!”
Figyelj! Mi végeztünk.
Mennyi virág! Mind az enyém?
- Előadásra megyek. - Tudom.
- Ezt mind nekem hoztad? - Igen. Gyere csak!
Nem akarom, hogy ajándékokat vegyél nekem.
De ünnepelni valónk van.
Mi az?
Legalábbis remélem.
Hozzám… Hozzám jössz?
Sajnálom.
Hogy lehetsz ilyen hülye?
Nem fekhetsz itt. Kétszázezer koronáért adtuk el Németországba.
Nem gondoltad, hogy nemet fog mondani?
Azt hittem, szeretjük egymást.
Még csak 24 éves. Három hete ismered.
- Majdnem egy hónapja. - Megijedt.
Megijedt? Miért ijedne meg?
Most mit fogok csinálni?
Minden reménytelen.
- Nem folytathatom így. - Nehéz lesz.
Mindent elcsesztem.
Hogy lehetek ilyen hülye?
Előbb válaszolj a kérdésemre!
Tessék?
Hogy lehetsz ilyen idióta?
Itt mi történt?
Csak ültem itt, és gondolkodtam…
… azon, hogy…
Rájöttem, hogy el akarom neked mondani…
…hogy hazudtam egy kicsit.
A babysitter itt volt, és…
Később mindent elmondok. Ígérem.
Itt van valaki, akinek nagyon hiányzott apuci.
Hogy vagy?
Arra gondoltam, hogy…
Felejtsük ezt el, és csináljunk valami jót!
- Menjünk el Skansenbe! - Jó!
Ismerem az üzemeltetőt, úgyhogy ingyen be tudunk jutni.
Frank!
Voltak hullámvölgyek mostanában.
Igen, de most együtt vagyunk.
És tudjuk, hogyan is állunk.
Amikor azt mondták, hogy kezdtek eltávolodni…
Hogy értették? Valamelyikük talált esetleg valakit?
- Nem! Egyáltalán nem. - Nem.
De a váláson gondolkodtak?
- Nem. Dehogy. - Odáig nem jutottunk azért el.
- Azt hiszem, csak egyszerűen… - Eltávolodtunk.
Úgy döntöttünk, hogy adunk egy esélyt a kapcsolatunknak.
Ennek egy stabil alapja van. Az egymás iránti szeretetünk.
Igen. És az őszinteség. Ez az, amivel építkezhetünk.
- Szeretlek. - Szeretlek.
Ez tűnik a legjobb kimenetelnek.
Lenyűgöző, hogy újra együtt vagyunk. Jobban szeretem Nenne-t, mint valaha.
Együtt építhetjük az életünket.
Örülök, hogy új terapeutánk van.
Egy felnőtt, érett nő…
Megfontoltnak…
tapasztaltnak…
és kicsit kívánósnak tűnik.
VÉGE
A feliratot fordította: Göntér Bence