23.976 Romanian RETAiL + extended © 06.04.2019
În Evul Mediu, s-a născut un sport.
Iubit de nobili și de țărani deopotrivă,
deși doar cavalerii cu sânge albastru îl puteau practica.
Acel sport era turnirul.
Pentru unul dintre acești cavaleri, un fost campion,
acesta e sfârșitul.
Dar pentru William, scutierul său cu origini modeste,
e doar începutul.
Să-l ajutăm ?
Intră în arenă în două minute. Două minute sau cedează meciul.
Împrumută-mi alea.
Dreapta. Stânga.
- Mort. - Ce ?
Trei la zero după două lănci.
Dacă Sir Ector nu cade de pe cal, am câștigat.
E mort.
- Cum adică ? - Scânteia lui de viață e în rahat.
Spiritul său s-a dus, dar putoarea a rămas.
- Te-am lămurit ? - Nu, nu, nu.
Nu, doarme. Treziți-l.
N-am mâncat de trei zile !
Nici noi, Wat !
- Să aducem un preot. - Nu, nu e mort !
Trezește-te ! Hai !
Hai !
Jigodie mizerabilă !
Roland.
Scutier, Sir Ector trebuie să se prezinte imediat sau să cedeze meciul.
Vine acum.
N-am mâncat de trei zile !
Trei zile ! Tu ce-ai mâncat, amice ?
Dacă nu erai mort, te omoram eu !
Mă duc eu în locul lui.
Scoateți-l din armură. Mă duc eu în locul lui.
Wat, nu mai da cu piciorul în el ! Merg eu în locul lui. Ajută-mă.
Cum te cheamă, William ?
William Thatcher, răspunde-mi cu numele tău.
Nu este Sir William.
Nu e contele sau ducele sau regele William.
Știu.
Trebuie să fii nobil ca să concurezi.
Ăsta e un detaliu. Esențialul e mâncarea. Vreți să mâncați sau nu ?
Dacă află nobilii, o să ne pună pielea-n băț.
Atunci, roagă-te să nu afle.
¶ [QUEEN'S "WE WILL ROCK YOU PLAYING]
¶ Buddy, you're a boy Make a big noise ¶
¶ Playing in the street Gonna be a big man someday ¶
¶ You got mud on your face You big disgrace ¶
¶ Kicking your can All over the place, singing ¶
¶ We will We will rock you ¶
POVESTEA UNUI CAVALER
¶ Buddy, you're a young man ¶ Hard man ¶
¶ Shouting in the street ¶
¶ Gonna take on the world Someday ¶
¶ You got blood on your face You big disgrace ¶
¶ Waving your banner All over the place ¶
¶ We will We will rock you ¶
Sing it, now!
¶ We will We will rock you ¶
¶ Buddy, you're an old man Poor man ¶
¶ Pleading with your eyes
¶ Gonna make you some peace Someday ¶
¶ You got mud on your face You big disgrace ¶
¶ Somebody better put you back Into your place ¶
¶ We will We will rock you ¶
¶ Buddy, you're a young man ¶ Hard man ¶
¶ Shouting in the street
¶ Gonna take on the world Someday ¶
¶ You got blood on your face You big disgrace ¶
¶ Waving your banner All over the place ¶
¶ We will We will rock you ¶
Sing it, now!
¶ We will We will rock you ¶
¶ Everybody...
¶ We will We will rock you ¶
Viziera.
Hai, că întârziem.
¶ We will We will rock you ¶
Scorul este de trei lănci la zero în favoarea lui Sir Ector.
Lord Philip de Aragon.
Sunteți gata ?
Sir Ector. Sunteți gata ?
Gata ?
Am exersat cu Sir Ector de multe ori.
Da, ca țintă. Nu l-ai nimerit niciodată.
- Nu mă plictisi cu detalii. - Esențialul. Să nu cazi de pe cal.
Are nevoie de trei puncte. Trebuie să te dea jos de pe cal.
Știu regulile jocului, Roland.
Toată viața am așteptat momentul ăsta.
Ai așteptat să crape Sir Ector ?
Dă-i bătaie. Dă-i.
Dă-i bătaie !
William, ești viu ?
- Am câștigat ! Am câștigat ! - Mă auzi ?
Dă-te de pe mine ! William, mă auzi ?
Am câștigat !
Respiră. Respiră !
Sir Ector.
Sir Ector. Scoateți-vă casca.
Milord, ultima lovitură de lance mi-a lipit-o de cap.
A spus că ultima lovitură de...
Vă prezint campionul, milord.
Douăzeci.
Nu, zece.
- Cincisprezece. - S-a făcut.
Foarte bine. La revedere !
Cincisprezece florini de argint. N-avea nevoie de aia.
Cinci pentru William.
Cinci pentru Wat. Cinci pentru Roland, care se întoarce în Anglia.
Eu mă înfund direct în cârciumă. Plăcintă de țipar, tartă cu brânză,
prăjituri de calapăr cu cremă de izmă.
Am putea să reușim.
Am reușit, băiete. Ăla din mâna ta e argint.
Nu, vreau să spun că am putea să devenim campioni.
Dați-mi banii voștri.
Dați banii încoace.
Unul pentru tine.
Și unul pentru tine.
Rămân treisprezece.
Pentru antrenamente și echipament.
Turneul de la Rouen e într-o lună.
Am putea împărți un premiu mai mare.
Într-o lună, am fi pe drumul către glorie și bogăție.
Sau morți într-un șanț, ca Sir Ector. William, vreau să mă duc acasă.
Prăjituri de calapăr. Momițe de vițel cu mărar. Eu îmi vreau banii acum.
Așteaptă !
Mergi în sens opus !
Nu ești bun la turnir.
În mare parte, e vorba de curajul de a încasa o lovitură. Și am curaj.
Iar tehnica ? Am o lună s-o învăț.
Și spune-mi cine mânuiește mai bine sabia decât mine.
- În ringul de antrenament. - Nu ești nobil.
O să mințim.
Cum au devenit nobilii nobili ?
Și-au câștigat titlul cu sabia. Eu o să mi-l câștig cu lancea.
- Cu o lance boantă. - Nu contează, Wat.
Omul își poate schimba destinul. Nu vreau să fiu toată viața un nimic.
Aia înseamnă "nimic". Și acolo o să ne ducă gloria.
Suntem țărani. Gloria și bogăția nu sunt de nasul nostru.
Dar un stomac plin ? Visul ăla s-ar putea împlini.
Dacă puteți să vă luați banii, mâncați prăjituri în Anglia.
Dacă nu puteți, veniți cu mine.
Vedeți ? Banii nu contează.
Vezi ce foame îmi e ?
- Vezi ? - La dracu' cu stomacul tău, Wat !
Roland, te rog.
Cu 13 florini de argint, trei oameni își pot schimba destinele.
13 e cu ghinion. 13 au stat la Cina cea de Taină...
și știm cu toții cum a stat treaba. Bine.
Așteptați aici.
Sunt 12.
Haide. Haide.
Trebuia să pui și cina.
Eu sunt pentru.
Roland ?
Domnul să te iubească, William.
Știu, știu. Nimeni altcineva n-o s-o facă.
N-ai avut noroc.
- Cred că e din ce în ce mai rău. - Așa e.
Schimbați.
Glorie și bogăție. Glorie și bogăție !
Vezi ce periculos e ?
Mai repede ! Mai repede ! Puneți-vă picioarele la treabă !
Hai, Roland. Mai repede !
- Ai ratat. - Am repetat de zeci de ori.
Înseamnă că trebuie să mai repetăm.
Haideți.
Haideți, poneilor.
Dă-i bătaie !
Mai repede. Echilibrați.
Nu, mai încet. Păstrați ritmul.
Am nimerit ! Uite, l-am nimerit !
Iese din minut în minut.
- Da, e mai bine. - Frumos.
Avem nevoie de un însemn.
Emblema noastră.
Mă gândeam la un Phoenix.
Avem cerbul alb al lui Sir Ector.
Cineva o poate recunoaște.
Trebuie să renaștem...
ca un Phoenix care se ridică din cenușă.
Un leu.
Jos, cu capul ridicat.
Jos, dar ridicat în dreapta.
- Toată greutatea lui pe stânga. - Nu, greutatea în dreapta.
Nu, toți folosesc lei.
Nu vedeți? Pasărea Phoenix.
Sfârșitul ei este începutul ei.
Ca mine.
Dacă totul este despre tine, alege ceea ce vrei.
Suntem doar servitori umili.
Un Phoenix, ca și noi trei, nu doar pentru mine însumi.
Trei phoenicși.
Trei să fie.
Gândește-te la asta.
- E rândul meu să călăresc. - Nu.
N-am ajuns la semn. Și nici n-ar trebui.
Ce impresie am face dacă scutierul meu ar fi pe cal și eu pe jos ?
Nu-mi pasă nici cât negru sub unghie ! E rândul meu !
Poate n-ar trebui să călărească nimeni. Calul ăsta nu mai e ce-a fost.
Bine, bine.
Bună dimineața.
Hei, domnule.
Ce faceți ?
Ăăă... Îmi târșâi picioarele pe drum.
A târșâi, ați auzit cuvântul ăsta ?
A-și târșâi picioarele, cu mersul greoi, obosit,
deprimant și totuși hotărât, al omului care nu mai are nimic,
în afară de impulsul de a merge mai departe.
Ați fost jefuit ?
Interesantă întrebare. Da.
Și, în același timp, un uriaș "nu".
E vorba mai mult de un jurământ involuntar al sărăciei.
Dar, dacă privim cu optimism, să-ți târșâi picioarele e semn de mândrie.
Mândrie, hotărâre și credință în Atotputernicul.
Te rog, Hristoase, scoate-mă
din necazurile mele de acum.
Cine sunteți ?
Lilium inter spinas.
O floare între spini.
Geoffrey Chaucer mă cheamă. Scrisul e meseria mea.
Chaucer ?
Geoffrey Chaucer, scriitorul ?
- Ce ? - "Ce ?" Scriitor.
Scriu cu cerneală pe pergament. Pentru un bănuț, mâzgălesc orice.
Citații, decrete, edicte, mandate, certificate de noblețe.
Dacă mă vizitează muza, mai scriu și câte un poem.
Probabil mi-ați citit cartea, Cartea ducesei.
E alegorică.
Nu ne supărăm pe tine. Fiecare cu părerea lui.
Ai spus certificate de noblețe ?
Așa am spus.
Și voi, domnilor, cine sunteți ?
Eu sunt Sir Ulrich von Lichtenstein din Gelderland.
Aceștia sunt scutierii mei credincioși, Delves din Dodgington
și Fowlehurst din Crewe.
Eu sunt Richard Inimă de Leu. Încântat de cunoștință.
Nu, sunt Carol cel Mare ! Ioan Botezătorul !
Destul !
Ține-ți limba-n gură sau o s-o pierzi !
Vezi dumneata, pe asta o cred,
Sir Ulrich.
Mulțumesc, Geoff.
Mai ai ceva de zis, Domnule Nud, sau putem pleca ?
- La turnir ? - Ăsta e drumul spre Rouen, nu ?
Asta rămâne de văzut. La Rouen, selecția e dură.
Noblețea trebuie dovedită până la patru generații de ambele părți.
Trebuie să prezentați certificate de noblețe.
Uite ce e, îmbrăcați-mă,
încălțați-mă, hrăniți-mă și vă fac certificatele.
Nu.
- Certificate de noblețe. - Avem nevoie de el.
- Lasă-mă pe mine să mă ocup. - Poartă-te frumos.
Frumos, frumos, frumos.
Bine.
Dacă ne trădezi, te bat până când îți ies mațele,
îți turtesc fața și îți scot măruntaiele.
Durere.
Multă durere.
Arena de turnir Rouen
Vi-l prezint pe Sir Ulrich, al cărui bunic matern e Shilhard von Rechberg,
fiul ducelui Guelph de Saxonia, fiul lui Ghibellines, fiul lui Wendish.
- Wendish a moștenit domeniul... - Suficient, crainicule.
Șase generații sunt mai mult decât suficiente. Arată-mi certificatele.
Spune-mi la ce probe va concura Lordul Ulrich.
Primul său oponent va fi Roger, Lord Mortimer.
Mulțumesc foarte mult.
Nu-mi vine să cred. Ai reușit, Chaucer.
Îți mulțumesc. Nu credeam că avem vreo șansă.
A fost plăcerea mea, William.
Dacă nu te superi, rămân cu voi.
Fii crainicul meu. Îți dau o parte din câștig.
S-a făcut. Acum, trebuie să mă văd cu un tip pentru un câine.
Veneam de la Cheapside
Norocul să mi-l caut
Am traversat Tamisa
Apa ei mirosea urât
Acolo am cunoscut o frumusețe
Mi-a zis că se numește Nell
Clopoțel rimează cu Nell.
Vrei să vorbești cu mine ?
A, să vorbesc.
Domnule, femeile se remarcă prin tăcerea lor.
Eu vreau să te aud vorbind chiar dacă rămân fără urechi.
Foarte bine, pentru că nu vreau tăcere în viața mea.
Spune-mi cum te cheamă.
- Ți-ar păsa dacă aș fi urâtă ? - Da !
Adică nu. Adică...
Pângărești lăcașul Domnului !
Spune-mi cum te cheamă.
La ce ți-ar folosi numele meu, Milord Vânător ?
Spune-mi vulpe, pentru că doar atât sunt pentru tine.
Atunci vulpe vei rămâne până îți aflu numele, domniță vulpiță.
E un vânător frumos, trebuie să recunosc.
Nu sunteți șocate, doamnelor ?
Cu siguranță, milord.
Râd doar pentru a-mi reține plânsul.
Frumusețea e un blestem.
Roagă-te ca anii să treacă repede.
Ca frumusețea ta să pălească și să-l poți sluji pe Dumnezeu.
Mă rog tot timpul pentru asta.
De ce m-ai pedepsit, Doamne, dându-mi acest chip ?
Voința Domnului are un scop, dar noi nu-l cunoaștem.
Ce frumos e !
Sir Ulrich von Lichtenstein
îl învinge pe Roger, Lord Mortimer cu o lance la zero.
Ușor. O să creadă că n-am mai rupt nici o lance până acum.
- Dar așa este. - Ulrich a rupt mii de lănci.
Hai, îți vine rândul la lupta cu spada.
Armura asta e largă.
Germaine.
Milord ?
Cavalerul de acolo, ce insignă are ?
Trei phoenicși.
Ulrich von Lichtenstein. Duce de Gelderland.
Gelderland?
Ei bine, e la est de Rin, cred.
Rahat. Nu pot să parez loviturile de sus.
N-o putem repara acum. Am întârziat la luptele cu spada.
A fost o greșeală să mă înscriu la două probe. E graba prea mare.
- Mă retrag de la spadă. - Spada e punctul tău forte.
Dar premiile și prestigiul sunt mai mari la turnir.
Ulrich von Lichtenstein ? Sunt Simon portărelul.
Am întârziat la luptele cu spada.
Trebuie să te rețin din pricina crainicului tău.
N-ai fost jefuit.
Am o problemă cu jocurile de noroc.
Nu pot să mă abțin.
Și acești oameni
îți iau, realmente, cămașa de pe tine.
Ce trebuie să facem ?
Ne-a asigurat că dumneavoastră, seniorul său, ne veți plăti.
Cine sunteți ?
Peter, un umil vânzător de indulgențe
și furnizor de moaște.
Cât vă datorează ?
Zece florini de aur.
Jigodie mizerabilă !
- Durere ! Suportă durerea ! - Luați-l de pe mine !
Stai, dă-i drumul !
Ce i-ați face dacă aș refuza ?
În numele Domnului nostru,
vom lua tribut din carnea sa, pentru a-l face să înțeleagă
că jocurile de noroc sunt un păcat.
Haide.
Te rog, Will.
Te rog, mă ajuți, Sir Ulrich ?
Îți promit că nu vei regreta.
Nu am atâția bani.
Eliberați-l
și dați-i hainele înapoi.
- Vă veți primi banii. - S-a făcut.
- Ai mințit. - Da, am mințit.
Sunt scriitor. Eu dau formă adevărului !
Iată-l pe seniorul meu, Ulrich von Lichtenstein, fiul lui...
- Prea târziu. A fost anunțat. - Bine.
Zece lovituri de spadă. Sir Ulrich se va apăra primul.
Atins !
Nu-l mai lăsa să te atingă !
Taci ! Taci !
Două puncte pentru Sir Walter Loring !
Atacă Sir Ulrich !
- Acum e rândul tău ! - Hai !
Atins !
Eu l-am învățat asta !
Sir Ulrich câștigă cu cinci puncte la două !
Da !
Iată-l pe seniorul meu, Ulrich ! El este ciocanul ! El este nicovala !
Trece peste toți ca vântul din Gelderland !
Purtat departe de țara sa, în căutarea gloriei și onoarei !
Noi pășim în umbra furtunii sale !
Da !
- Ești campion. - La spadă.
Nu pentru asta am venit ? Hai.
Vreți să-l atingeți ? Vreți să-l atingeți ?
Ar fi trebuit să economisim ceva pentru fierar.
Nu-ți pot plăti acum,
- ... dar promit că o voi face când... - Nu ! Vreau bani.
- Mă scuzați. - Banii înainte, fără promisiuni.
Pleacă.
Mă scuzați, dle.
Încercați la potcovăriță.
O femeie ?
Fără bani, fără pretenții, milord.
Mulțumesc.
- Mă scuzați. - Nu lucrez pe gratis.
- Nu pot concura cu armura ruptă. - Asta e problema ta, nu a mea.
Fiecare picătură din sudoarea asta are preț.
Nu-i nimic. Mi s-a spus că sunt un prost că vin la tine.
- Cine ți-a spus ? - Ceilalți armurieri.
Ți-au spus că nu sunt în stare pentru că sunt femeie ?
Au spus că te pricepi la potcoave, nu la armuri.
Nimeni n-a pomenit că ești femeie.
Carne de pisică ! Vin fiert !
Doamnă, voi câștiga acest turnir pentru tine.
Nu ! Eu voi câștiga pentru tine.
Vi-l prezint pe contele Adhemar,
câștigătorul turnirului Franței și campion la Saint-Emilion.
Uit totul în fața celei mai frumoase femei din toată creștinătatea.
Doar te prefaci că lupți, conte Adhemar, sau lupți cu adevărat ?
Comand companiile independente. Armata mea este în sudul Franței.
Geoff, asta e doamna mea.
- William, țintești prea sus. - Nu știu să țintesc altfel.
- Concentrează-te. - Ce să-i spun ?
Ce crezi despre turnir ?
E foarte grosolan.
Și nu înțeleg regulile.
Atunci te voi învăța eu.
Un meci cuprinde trei lovituri de lance.
Se acordă un punct pentru ruperea lăncii între mijloc și gât.
Două puncte pentru ruperea lăncii în coif. E greu.
Coiful se dă pe spate. Cele mai multe lovituri nu-și ating ținta.
Și trei puncte pentru doborârea unui călăreț de pe cal.
De asemenea, dacă dobori călărețul, câștigi calul acestuia.
Se moare la turnir ?
Lăncile au vârful bont.
Desigur, se mai petrec și accidente.
Eu, personal, Jocelyn, n-am fost doborât niciodată.
Nici eu.
Numele dumitale, doamnă.
Încă nu-l știu.
Milord Vânător, ești perseverent.
Poate că îngerii nu au nume. Doar chipuri frumoase.
Cine ești dumneata ?
Eu sunt, ăăă...
Ai uitat ?
Sau te numești Sir Ăăă ?
Ulrich von Lichtenstein din Gelderland.
Și eu aș uita. Ți se-ncurcă limba-n gură.
- Armura dumitale, domnule. - Ce-i cu ea ?
Ai stil, porți o piesă veche. Vei da tonul unei noi mode dacă vei câștiga.
Bunicul meu va putea să și-o poarte din nou pe a lui în public.
Și scut. Ce demodat !
Unii dintre cavalerii ăștia săraci de la țară nu-s cu mult peste țărani.
... al doilea fiu
al lui Sir Wallace Percival, al treilea conte de Warwick.
Domnii mei, doamnele mele,
cu mândrie vi-l prezint pe seniorul meu,
Sir Thomas Colville.
Ești bun.
Ești foarte bun.
Domnii mei,
doamnele mele
și oameni buni care nu stați pe perne,
astăzi,
sunteți egali.
Pentru că sunteți cu toții binecuvântați.
Pentru că am mândria,
am privilegiul, nu, plăcerea,
de a vă prezenta un cavaler între cavaleri.
Un cavaler care își cunoaște arborele genealogic
încă dinainte de Carol cel Mare.
L-am întâlnit pentru prima dată
pe vârful unui munte de lângă Ierusalim,
unde i se ruga lui Dumnezeu,
cerându-i iertare pentru sângele de sarazin
vărsat de sabia lui.
În continuare, m-a uimit în Italia,
când a salvat o frumoasă orfană de tată
de la viol, din mâinile îngrozitorului său unchi.
În Grecia,
a petrecut un an în tăcere,
pentru a înțelege mai bine sunetul
unei șoapte.
Deci, fără alte înfrumusețări și fără cuvinte în plus,
vi-l prezint pe Căutătorul Păcii Interioare,
Protectorul Virginității Italiene,
Sabia dreptății Domnului nostru, singurul, unicul,
Sir Ulrich von Lichtenstein !
Vă mulțumesc, vă mulțumesc ! Voi fi aici toată săptămâna.
A fost ceva deosebit.
E timpul să ne bucurăm de deosebiri.
Dar nu în public.
Tu...
Da, știu că mă așteaptă o bătaie bună.
Da, da.
Eu le-am atras atenția. Tu câștigă-le admirația.
Foarte bine.
- Ea s-a uitat ? Geoff. - Ce ?
- M-a văzut ? - Da.
- M-a văzut cum am încasat lovitura ? - Da.
- I-a păsat ? - I s-au umplut ochii de lacrimi.
Colville are o tehnică perfectă. Nu l-am mai văzut până acum.
Nici eu.
Dar acest Lichtenstein...
Tehnica sa este rudimentară. Stilul, inexistent.
Și totuși, este neînfricat.
Neînfricat ? Cum așa ?
Fanta din vizieră este îngustă, dar prin ea pot intra așchii.
Cei mai mulți cavaleri își ridică bărbia în ultima clipă.
Nu-ți mai vezi adversarul, dar îți protejezi ochii. Ulrich nu o face.
Își ține ținta sub ochi.
Un adevărat vânător.
Sir Ulrich,
eu am terminat.
Dar n-am mai renunțat niciodată înainte de final.
Vreau să-mi păstrez onoarea nepătată.
E egalitate. Și Colville este rănit.
Colville se retrage. Ulrich merge mai departe.
De ce nu l-a terminat Ulrich ?
E milos.
Atunci își arată slăbiciunea. Asta e mila, nu altceva.
Pentru Dumnezeu, William, culcă-te.
Nu pot.
Dragostea mi-a dat aripi, așa că trebuie să zbor.
Nu pot să-mi explic.
- Mă face să mă simt poet. - Poate că te simți poet,
dar vorbești ca un idiot.
- Nici nu știi cum o cheamă. - Cum o cheamă ?
O cheamă Afrodita.
Calypso. Venus. Alege tu.
Femeile slăbesc curajul.
Fără curaj, nu poți câștiga.
- Dar ochii ei... - Concentrează-te.
Prăjituri de calapăr !
Contele Adhemar ți-a trimis un mesaj.
A spus că va câștiga acest turnir pentru tine.
A câștigat multe. Le câștigă pentru el și pentru onoarea sa.
Nu le câștigă pentru mine.
Ar vrea să-ți mai vorbească.
Nu ca să mă audă pe mine vorbind.
Lui Adhemar îi plac femeile care tac.
Ai vrea să câștige Sir Ulrich turnirul pentru tine ?
Nu.
Și el este singurul cavaler care nu a promis că o va face.
Sir Ulrich von Lichtenstein.
Aș vrea să-mi câștige inima.
Adhemar ! Adhemar ! Adhemar !
Ce frumos.
Nu cred că l-am văzut vreodată pe contele Adhemar pierzând.
Nu, dar învinge-l tu și o să fii primul care-l vede.
Seniorul meu.
Sir Ulrich.
Christiana.
- Doamna mea vrea să-i purtați șalul. - Sigur că da.
Și mi-a mai spus să vă spun că numele ei
este Jocelyn.
- Au revoir. - Au revoir.
Jocelyn.
Concentrează-te.
Nu pot să respir.
Nici un pic de stil.
Dar nici nicovala nu are stil.
- Lovește ca un ciocan. Uimitor. - Dar nu perfect. Țintește sus.
Dacă-ți dai umărul în spate, lovitura lui va devia spre dreapta.
Dar dacă lovește spre stânga, o să mă facă bucăți.
N-am spus că nu riști.
Ulrich ! Ulrich ! Ulrich ! Ulrich !
William ?
William, aici.
Vino încoace.
Într-o zi, voi fi cavaler.
Fiul unui meșter de acoperișuri, cavaler ?
E ca și cum ai încerca să-ți schimbi destinul.
Se poate, tată ?
- Poate omul să-și schimbe destinul ? - Da, William.
Dacă are suficientă credință, omul poate face orice.
Vino încoace.
Mai lucrează la prestanță, Ulrich.
Ne mai vedem când vei fi demn de mine.
Îți pun pielea pe băț !
Bravo, milord ! Bravo.
- Ticălosule ! - Du-te și ai grijă de Ulrich.
Du-te și ai grijă de Ulrich.
Bravo, milord.
O nobilă victorie.
Doamna mea, cred că ăsta îți aparține.
La lupta cu sulița, pe jos,
Pandolfo Malatesta.
La lupta cu sabia, pe jos, Ulrich von Lichtenstein.
Și în fine, câștigătorul turnirului și campionul turneului,
Adhemar, conte de Anjou.
Adhemar ! Adhemar ! Adhemar !
Vă prezint campionii.
Data viitoare te vei uita în sus la mine, întins pe spate.
Fii serios. Ai fost măsurat, cântărit
și găsit necorespunzător.
Câștigă cu sabia.
- Nu mai concurez acolo. - E punctul tău forte.
Nu. Voi fi campionul turnirului sau nimic.
Zece florini. Ar trebui să fie de ajuns.
Șesari și șeptari în seara asta, Chaucer. Te simți norocos ?
- Ai suficiente haine ? - Plecați. Am terminat cu voi.
Vreau doar să mă răzbun.
Ce ai putea să ne faci tu nouă ?
O să vă disec din condei.
Până la ultimul coș, până la ultima slăbiciune de caracter.
Eu am fost gol o zi. Voi veți fi goi pe vecie.
Am sentimentul că ne vom mai întâlni.
Poftim, potcovărițo, iată ce îți datorăm.
Armura pe care o porți nu a fost făcută pentru tine, nu ?
Și ce dacă ?
Ți-aș putea face o armură pe care nici n-ai simți-o pe spate.
Cât m-ar costa ?
Doar să mă duci până la Paris.
Noi călătorim singuri. Ia-ți aurul și du-te.
- Luați ce puteți. Facem bagajele. - De ce plecăm așa repede ?
Următorul turnir e într-o săptămână. Putem ajunge pe jos, fără cal.
Trebuie să te duci la banchet. O să dansezi și o să te prezinți.
Și să râdă iar Adhemar de mine ? Nu !
- Ba da ! - Nu !
Doamna mea vrea să știe ce culoare va purta seniorul tău astă-seară.
- Ce culoare va purta ? - Da, ca să se îmbrace la fel.
Regretăm s-o informăm pe doamnă că nu va participa...
- Crainic, nu răspunde în locul meu ! - Da, milord.
Scutier, răspunde-i.
Ce culoare are tunica mea în seara asta ?
Verde.
Brodată cu un soi de
verde deschis
cu
nasturi de lemn.
Îi voi spune doamnei mele.
- E un dezastru ! - Nu, o să te îmbrac frumos.
Ăsta nu e un dezastru, Roland.
Nu știu să dansez.
Unu, doi, trei, patru.
Mâna ta trebuie să fie ușoară, ca o pasăre pe cracă.
Și unu, doi, trei, patru.
Și Wat nu conduce, se lasă condus ca o fată.
Și unu, doi...
Piruetă, piruetă, piruetă.
Și unu, doi, n-ai înțeles nici acum.
Unu, doi, trei, patru.
Poți să dai în mine cât vrei pentru că lovești ca o...
Ca o fată.
- Destul ! - Înapoi ! Wat, taci din gură !
- El a început. - Știi că se atacă ușor !
Te poți descurca mai bine ?
- Sigur că da. - Atunci, arată-ne.
Nu.
Dacă tot m-am chinuit, ia învățați să dansați. Rugați-o frumos.
Îmi pare rău, Kate.
Mă întrebam dacă ai vrea să ne înveți să dansăm.
- Te rog. - Te rog.
Și unu, doi, trei, patru.
Cinci, șase, șapte, schimbați partenerul.
Și unu, doi, trei, patru,
cinci, șase, șapte.
Poloneza. Și unu...
Așa îți faci părul ?
Se poate și altfel ?
Sir Ulrich, arăți fantastic.
Jocelyn, tu arăți...
Ăăă...
Îmi amintești de Biblie.
Când Dumnezeu a oprit soarele ca Iosua să-i învingă pe amoriți.
Nu înțeleg.
Dacă i-aș putea cere ceva lui Dumnezeu,
ar fi să oprească luna.
Să oprească luna și să facă această noapte
și frumusețea ta
să dureze veșnic.
Lady Jocelyn.
Ca nobil o să stau lângă tine.
Da, și Sir Ulrich.
Desigur.
Felicitări pentru victoria dvs. la sabie.
Și a dvs., la turnir.
Jocelyn...
arăți...
Grozav.
Mulțumesc, domnule. Pentru cei săraci.
Mulțumesc, domnule. Pentru săraci.
Mulțumesc, sire.
Pentru săraci, domnul meu.
Pentru cei săraci care așteaptă afară, vă rog.
Mulțumesc.
Pentru săraci.
Oh, mulțumesc. Sunteți foarte generos.
- Pentru cei săraci. - Nu vor mai fi săraci...
acum când Ulrich a dat atâția bani.
Nu, Adhemar, va exista întotdeauna sărăcie.
Sărăcia e darul celor ce-o au, și nimeni nu i-ar invidia.
Sau să le-o ia.
Te înșeli, Sir Ulrich.
Doamna mea.
Cei săraci au ceva pentru care eu îi invidiez.
Se pot căsători din dragoste, în timp ce noi nu putem.
Se-nsoară pentru bani, doamnă...
și dragostea pe urmă.
Ce doriți să dansați ? Coranto ?
Un basse ?
Sir Ulrich.
De ce nu ne arăți un dans din țara ta ?
Arată-ne un dans din Gelderland.
Da. Gelderland.
Seamănă mult cu farandola,
cu unele diferențe.
Faci o reverență.
Și
și...
Ocupați-vă pozițiile.
Ce ?
- Nu știu. E prea mică, prea ușoară. - Va fi strivit. Va fi ucis.
Nu, am găsit un mod de a încălzi oțelul. E mai subțire, mai ușoară,
dar la fel de rezistentă.
Ce sunt astea ?
Sunt însemnele mele, în caz că vreun alt cavaler admiră armura.
Răsucește-te, apleacă-te. Simte mișcarea.
- Dar până la urmă voi fi lovit. - Și o să mori.
Măcar ai curajul s-o încerci ?
Te simți bine ?
N-am simțit nimic.
Merge ?
Este un miracol !
Arena de turnir Lagny-sur-Marne
- Cine e cavalerul ăla ? - Piers Courtenay.
A încasat biruri de trei ori mai mari anul ăsta ca să plătească turneul.
Supușii lui mor de foame iar el se ospătează.
Probabil e adevărat.
Ulrich ! Ulrich ! Ulrich ! Ulrich !
Ulrich von Lichtenstein.
Contele Adhemar,
fiul lui Philippe de Vitry,
fiul lui Gilles,
comandantul companiilor independente,
apărător al imensei sale bărbății,
un strălucitor exemplu de cavalerism
și șampanie.
Frumos spus !
Bravo !
Urmărește fiecare mișcare a lui Adhemar. Vom găsi un punct slab.
Colville pare în formă.
... seniorul meu,
al doilea fiu al lui Sir Wallace Percival.
Am cea mai mare onoare...
Cea mai mare onoare este să vi-l prezint...
Este Edward, milord. Sunt siguri de asta.
... pe ilustrul Sir Thomas Colville !
Adhemar s-a retras.
O astfel de retragere înseamnă un singur lucru.
Sânge regal.
Să văd ce pot afla.
Pregătiți-vă să coborâți steagul.
Nu, nu. Nu încă. Așteptați.
Muzicanți, dați semnalul.
- Trebuie să vorbesc cu stăpânul meu. - Atunci, du-te.
Vezi dacă poți să ajungi înainte de A Doua Venire.
Stați ! Stați !
Colville este Edward, Prințul Negru, viitorul rege al Angliei.
E deghizat, ca mine, ca să poată concura.
N-a întâlnit inamic pe care să nu-l învingă sau oraș care să-i reziste.
Noi suntem englezi ! Știm cine este !
- Trebuie să te retragi. Zi-le, Geoff. - Absolut !
Lancea.
Dă-mi lancea.
Lancea !
Sfinte Sisoe !
Este egalitate.
Ești nebun ? Pui în pericol un membru al familiei regale.
Se pune singur în pericol.
Ai luptat bine, Sir Ulrich, la fel ca la Rouen.
Și dumneata, Prințe Edward.
- Știai cine sunt ? - Da.
Și ai luptat cu mine ?
- Nu-mi stă în fire să mă retrag. - Nici mie.
Deși se întâmplă.
Da, așa este.
- Îți urez noroc. - Și eu dumitale.
Câștigătorul turnirului călare și campion al turneului,
Ulrich von Lichtenstein.
- Topește-o, vinde-o, fă ce vrei. - Am înțeles, maiestate.
Ești campion !
Nu sunt campion până nu-l înving pe Adhemar. El s-a retras.
Sir Ulrich.
- Spune-mi ce vei purta astă-seară. - Nimic.
Vom face senzație, pentru că mă voi îmbrăca la fel.
Nu te-ai plictisit să te îmbraci ?
Vorbește despre scosul hainelor.
Frumusețea florii stă în petalele sale, nu ?
Florile nu sunt bune de nimic.
Într-adevăr ?
Nu poți mânca o floare. Și nu-ți ține de cald.
Și un trandafir n-a doborât pe nimeni de pe cal, nu-i așa ?
Nu ești decât o fată prostuță, nu-i așa ?
Mai bine o prostuță cu o floare decât un prostuț cu un cal și un băț.
La revedere.
Se cheamă lance.
Ca să știi.
- Am primit vești. - Ce vești ?
Adhemar a fost rechemat la companiile independente.
Din ordinul lui Edward. Ar putea fi plecat tot sezonul.
Mai întâi Jocelyn și acum Adhemar.
Bravo.
Da, bravo.
Frontul de sud Bătălia de la Poitiers
Rezultatele turnirului, milord.
Ulrich.
- Geoff. - William.
Vreau să scriu o scrisoare.
"Dragă Jocelyn". Nu. "Draga mea Jocelyn".
Mai bine.
"Mi-e dor de tine".
N-a fost bine ?
Depinde de tine. E înmormântarea ta, vreau să zic scrisoarea ta.
- Zi ceva de sânii ei. - Că ți-e dor de ei.
Sânii ei ?
Da, ai putea, dar eu aș privi deasupra sânilor ei.
Adică mi-e dor de gâtul ei ?
Mai sus. Către cer.
Către lună. Sânii ei nu erau chiar așa de impresionanți.
Luna ? Luna.
"E ciudat să mă gândesc"
"că nu te-am văzut de o lună."
"Am văzut luna nouă, dar pe tine nu."
"Am văzut răsărituri și apusuri, dar nu am văzut frumosul tău chip."
Foarte bine.
Am cunoscut o fată care...
Mi-a frânt inima. Și i-am spus că bucățile...
"Bucățile inimii mele rănite pot trece prin gaura unui ac."
Îmi scrie ca și când aș fi murit.
Da, doamnă. Și el moare.
Era bucătăreasa ducelui de York.
Mi-e dor de ea așa cum îi e dor soarelui de floare.
"Mi-e dor de tine așa cum îi e dor soarelui de floare."
"Așa cum îi e dor soarelui de floare în toiul iernii."
"În locul frumuseții către care să-și îndrepte lumina,"
"inima sa împietrește, la fel ca lumea înghețată în care mă duce absența ta."
"Voi concura la Paris."
"Mi se va părea gol și rece dacă nu vei fi acolo."
Îmi place.
Și acum, să încheiem.
Cu "speranță".
Dragostea ar trebui să se încheie cu speranță.
Soțul meu, Dumnezeu să-l odihnească,
mi-a spus un lucru pe care nu-l voi uita.
"Speranța mă călăuzește. Ea..."
"Mă ajută să înfrunt zilele și mai ales, nopțile."
"Speranța că, după ce te pierd din ochi,"
"nu va fi fost ultima oară când te-am privit."
Și încheie:
"cu toată dragostea mea, William."
Vrei să spui "Ulrich".
"Cu toată dragostea mea,"
"rămân"
"cavalerul inimii dumitale."
Stăpânul meu speră să-i trimiteți răspuns.
Cucurigu o dată ! Nu mă lepăd de El. A doua oară ! Nu mă lepăd. A treia !
Mă lepăd de El.
De trei ori s-a lepădat de El !
Adhemar nu participă.
Wat.
Spune-mi, ai văzut-o ? A citit scrisoarea ?
Da și da.
Și ?
Vine la Paris !
Ți-a dat vreun răspuns pentru mine ? O scrisoare ? Un semn ?
Dacă mi-a dat un răspuns ? Mi-a dat.
Adică...
Ce ți-a dat ? Dă-mi încoace !
Da !
Este... Pentru că este... Înseamnă că... Da !
Cinquante.
Un număr frumos, rotund.
Excusez-moi.
Vor să parieze că un francez, nu Sir Ulrich, va câștiga turnirul.
Dar pariul e de 50 de florini.
- Asta-i tot ce avem. - Dacă aveam 60, atâta pariam.
Ulrich contra oricărui francez de aici ?
A câștigat patru turnire la rând. Și Adhemar nu e aici.
Și eu mă uit la scuturi. John Beaumont e aici.
Contele Theobald, Filip de Burgundia, toți campionii francezi.
Englezii nu vor câștiga
acest turnir franțuzesc.
Picioarele englezilor sunt nesigure pe pământ francez.
Taci din gură, da ?
Hai, Roland. E un pariu grozav. Câștigăm și îmi deschid cârciumă.
- Eu aș putea să scriu tot timpul. - Eu mi-aș face fierărie.
Și pentru că vinul franțuzesc e prea tare pentru burțile englezilor.
Mai am atâtica și te iau la bătaie. Jur, Quasimodo !
Nu vreau decât să mă duc acasă și am destui bani ca să merg.
Și, cel mai important, pentru că Papa însuși e francez !
Papa e francez, dar Iisus e englez. S-a făcut.
N-o să piardă cât timp îl privește prințesa.
E blond ! E supărat !
În arenă o să vă bată ! Lichtenstein ! Lichtenstein !
E blond ! E bronzat ! Vine din Gelderland !
Gelderland !
- Crezi că o să vină ? - La fel de sigur ca răsăritul.
Îți plac catedralele.
Vin să mă spovedesc.
Și pentru vitralii.
O sărbătoare a culorii într-o lume întunecată, gri.
Nu ești de acord ?
E frumos.
Și eu cred la fel despre scrisoarea pe care mi-ai trimis-o.
Vorbește-mi.
Spune-mi cuvintele acelea.
Voi câștiga acest turneu pentru tine.
Poftim ?
Voi câștiga acest turneu în numele tău. Voi învinge toți cavalerii.
Frumusețea ta se va reflecta în forța brațului meu, în podoaba calului meu.
Uau.
Într-adevăr ?
În podoaba calului tău ?
Vreau să aud poezie, Ulrich.
Nu sunt pregătit.
Eu sunt. De ce trebuie ca femeia să meargă în ritmul bărbatului ?
Păi, ziua bărbatului e mai plină și
el e mai ocupat.
- Chiar așa ? - Da.
Poate.
Nu ?
Eu îți cer poezie
atunci când vreau eu. Și vreau acum.
Sânii tăi
sunt chiar sub gât...
Jocelyn, cum pot să-mi dovedesc dragostea față de tine ? Cum ?
- Vrei sincer să știi ? - Da.
Dacă vrei să-ți dovedești dragostea,
- ... fii cât de slab poți. - Cât de slab pot ?
Ce vrei să spui ?
În loc să câștigi ca să mă cinstești prin buna ta reputație,
acționează contra firii tale și descurcă-te prost.
- Prost ? - Să pierzi.
Dacă pierd, dovedesc că sunt un ratat.
Greșit. Să pierzi este o dovadă mult mai puternică a dragostei tale.
Dacă pierzi, vei intra în conflict cu amorul propriu.
Ai arăta că te supui persoanei iubite și nu ție însuți !
- Pe bune ? - Femeie, mai încet.
Nu-mi închide mie gura, iar lui nu ! Acum pleacă ! Valea !
Care este răspunsul tău ?
Nu vreau să pierd.
Atunci, nu mă iubești.
Protectorul Virginității italiene.
Lancea care a încântat Franța,
distrugătorul lui Paraser !
I-a trecut prin iad în La Rochelle !
Spada Domnului nostru !
Singurul, unicul,
Sir Ulrich
von Lichtenstein !
Mamă, ce bun sunt !
În podoaba calului său.
Poate că asta înseamnă dragoste acolo de unde vine el.
Ce faci ?
- Pierd. - Nu înțeleg.
Nici eu.
Mă iubește.
Ești orb ?
- Ai văzut steagul ? - L-am văzut, bine ?
Am înțeles.
Te faci că pierzi ca să obții o victorie mai dramatică.
Uite ce e, Jocelyn mi-a spus să pierd ca să-mi dovedesc dragostea.
- Aș prefera să fii orb. - Nu fi prost, Will.
- Orice femeie vrea dovezi. - Ce dovezi ?
Că nu și-a desfăcut degeaba picioarele.
- Nu i-am desfăcut picioarele. - Atunci, de ce faci asta ?
De-aia !
Pentru că
o iubesc.
- O să pierd tot ! - De-aia îi spune joc de noroc.
Durere ! Poftim durere !
Totuși, e foarte romantic.
Tu ești femeie sau fierar ?
Uneori, sunt și una și alta.
Au, ce mă strânge !
Lasă-l jos.
Nici un cavaler nu s-a detașat de ceilalți.
Dacă vei câștiga luptele rămase și adversarii tăi pierd,
ai putea să ajungi în semifinale, chiar în finală.
- Măcar armura a dovedit că-i bună. - Și dragostea ta ?
Ai dovedit-o ?
Wat, îți amintești cum era la biserică în copilărie. Frica, pasiunea.
Așa mă face ea să mă simt.
Și pentru asta, mă rog lui Jocelyn și nimănui altcuiva.
William, asta e blasfemie.
Atunci să ard în iad.
Retrage-te.
Pierde așa. Nu te mai chinui.
Roland.
Doamna mea îți trimite acest mesaj. Dacă o iubești...
Știu, știu. Trebuie să pierd. Nu se uită ?
Spune că, dacă o iubești, nu vei mai pierde.
Dacă o iubești, vei câștiga acest turnir.
Iat-o, întruchiparea dragostei. Venus a ta.
Ce mult o urăsc !
- Nu înțeleg femeile. - Nici eu, dar ele ne înțeleg pe noi.
Poate nu pe tine.
Da !
Femeile, ei ?
Patruzeci și opt,
patruzeci și nouă,
cincizeci.
Mulțumesc, domnilor. A fost o plăcere să fac afaceri cu voi.
Căutați-ne când veniți la Londra, la Campionatul Mondial, poate.
Nu fi așa trist. Poftim, bea ceva din partea mea.
E rapid, e haios Și la pungă gros, Lichtenstein !
Guinevere vine la Lancelot.
Fă-l să se simtă bine, doamna mea.
Fă-l să se simtă bine.
Ne-ai lipsit la banchet.
"Ne-ai ?"
Mi-ai.
Jocelyn.
Trofeul tău.
Trofeul meu.
Nu merit nici un trofeu.
Atunci cine merită ?
Slujnica mea mi-a spus că, uneori, valeții tăi
îți spun William.
Așa este, Sir Ulrich ?
Da.
Așa este.
Nu mă interesează cum te cheamă.
Atâta timp cât ești al meu.
Dar Jocelyn, sunt al tău.
La naiba, fato.
Ai nevoie de un doctor.
M-a văzut unul. Zice că o să trăiesc, deși mie nu mi se pare.
O, William ! Durerea asta e vina mea.
Da, așa e.
Deși,
tatăl meu
m-a învățat să văd
partea plină a paharului.
Partea asta plină
va veni tot de la mine.
De când n-ați mai fost acasă ? Eu sunt plecat doar de șase luni.
Eu, de doi ani.
De trei ani.
Cinci. Cinci ani lungi.
William ?
De doisprezece.
De doisprezece ani.
Îl dai ca ucenic ?
Pentru cât timp ?
Șapte ani.
Sir Ector ?
Eu sunt meșterul de acoperișuri. Am vorbit lângă stadionul din Londra.
A, da. Îmi amintesc.
Acesta e băiatul ?
Vino mai aproape, fiule. Lasă-mă să te văd.
Ai grijă cu aia, Roland !
Ți-e frică de mine, băiete ?
Ai toți dinții în gură ?
Arată-mi brațul tău. E puternic ?
E o mică sperietoare, pe jumate moartă de foame.
Dar are curaj.
Pot să-ți arăt o lume mare, plină de aventuri
și minuni la care nici nu visezi.
Poți să-mi echipezi calul și să-l duci de frâu ?
Hai, vino. Ia-ți la revedere de la tatăl tău.
E un cavaler adevărat, William. Privește-l și învață cât poți.
Doar atât pot face pentru tine, fiule.
Acum du-te și schimbă-ți destinul și fă-ți o viață mai bună ca a mea.
Roland, arată-i băiatului ce trebuie să facă.
- Tată, mi-e teamă. - De ce ?
Că nu voi ști drumul spre casă.
Nu fi prostuț, William. Îți urmezi instinctul.
Londra.
Campionatul Mondial
Încurajează-ne, Londră !
Ulrich ! Ulrich ! Ulrich ! Ulrich !
- Adhemar e aici. S-a înscris. - S-o fi plictisit de război.
Nu, i-a ordonat Prințul Negru. Trebuie să-și demobilizeze armata.
Se dedau la orgii, jefuiau oraș după oraș.
Tâlhăreau, ucideau, jefuiau bisericile.
Comiteau cele mai vechi păcate în cele mai noi feluri.
În sfârșit, ne vom înfrunta din nou, Sir Ulrich.
Și încă la Campionatul Mondial.
Așa cum ți-am promis mai devreme,
te vei uita la mine de jos, întins pe spate.
Lasă trecutul în urmă.
Te-ai descurcat bine în absența mea. Și pe teren și în afara lui, am auzit.
Ai câștigat trofee, cai, femei.
Asta e ordinea pentru tine ?
În general, cu câteva excepții.
E frumoasă, nu-i așa ?
Un adevărat trofeu de rasă pură, nu ?
- Vorbești de ea ca de o pradă. - Și nu e ?
Nu.
Ea este săgeata.
Am început negocierile cu tatăl ei.
O voi face soția mea.
O să pun șaua pe ea
și o s-o așez printre trofeele mele.
Pradă sau săgeată, nu contează.
O voi avea.
Ulrich ! Ulrich ! Ulrich !
- Cum l-ai bate ? - Cu bățul, în somn.
Dar pe cal ? Cu lancea în mână ?
Omul ăla e de neînvins.
Milord ?
Pot să-l prezint pe Simon, un simplu portărel ?
Spune-i ce mi-ai zis mie.
Mi-e teamă, domnule, că a fost comis un păcat.
Un păcat prin înșelăciune.
Un păcat vulgar prin mândrie.
Că Dumnezeu și ordinea naturală au fost încălcate. Spune clar !
Ulrich von Lichtenstein nu este ceea ce pare a fi.
Pentru o mică sumă, el poate fi urmărit astfel încât să puteți afla adevărul.
Cred că Ulrich ar trebui urmărit.
Alege pe cineva discret.
Nu cred asta. Cât ai pierdut ?
- Ce ? - Jocuri de noroc. Și hainele tale ?
Nici un ban. Hainele mele sunt acolo.
Nu mă pot gândi că nu ai nimic de spus.
Atunci de ce mergi gol-pușcă ?
Pentru că îi era foame.
Cui ?
Phillipa, soția mea.
- Te voi bate pentru asta. - Haide.
Oh, ăsta trebuie să fie Wat.
Și tu ești Kate, și Roland, și Will.
Adică Ulrich.
- Tatăl mamei a fost... - Von Rechberg.
- Geoff mi-a spus totul despre tine. - Corect.
Care vrea o gură ?
Îmi pare rău că am intrat, doamnă Chaucer.
Te vom lăsa să stai.
- Noapte bună. - Noapte bună.
- Credeam că ești o prostituată. - Ieși afară !
Par mult mai distractivi decât acei pelerini plictisitori de anul trecut.
Ce este?
Paradisul, draga mea, se formează...
în ochii tăi.
Oh, Geoff, vino în pat.
N-ai văzut ? Suntem uzi. N-o să câștigi mâine.
Bine. Mă duc să călăresc.
- Acum ? - Da.
- Bine. - Mulțumesc.
Mâncare.
Bună.
- Tu ești Sir Ulrich von Lichtenstein. - Da.
Ești cavalerul meu preferat. Când ne batem, totdeauna mă dau drept tine.
Ce cauți în Cheapside ? Azi nu e nici o paradă.
Poți să păstrezi un secret ?
M-am născut în Cheapside, acolo, după colț.
- Cu adevărat, Sir Ulrich ? - Cu adevărat.
Eu stau chiar acolo.
Câți ani ai ?
- Nouă și jumătate. - Nouă și jumătate.
Mă întreb dacă-ți amintești pe cineva, deși s-ar putea să fi murit de mult.
Era înalt ca un cavaler. Îl chema John Thatcher.
- Sigur că mi-l amintesc. - Da ?
Da. Încă mai locuiește acolo.
Uneori, îl vedem stând la geam, dar nimeni nu știe de ce.
Ce vrei să spui ?
E orb, domnule.
E cineva acolo ?
Dacă ai venit pentru plasă, n-am terminat. Vino mâine.
Cine sunteți ?
Sunt un cavaler.
Mă numesc Ulrich.
Ulrich ? Aud numele ăsta scandat de pe stadion.
Ce căutați aici ?
Am vești, dle Thatcher.
Vești de la fiul dumneavoastră.
De la William al meu ? Intrați, domnule.
Ce vești ? E în viață ?
Da, e în viață.
Se descurcă foarte bine.
Vrea să știți
că a reușit să-și schimbe destinul.
Și și-a urmat instinctul ?
A găsit, în sfârșit, drumul spre casă ?
Da.
Tată.
O, William. Băiatul meu !
Mi-ar plăcea să-l cunosc pe acest Wat. Și pe Roland.
Îi vei cunoaște, tată.
Și femeile ? Există una anume sau sunt multe ?
Există una anume.
Și pe ea aș vrea s-o cunosc.
Spărtura asta nu-și are locul aici, tată.
- Nu la un meșter de acoperișuri. - E potrivită pentru unul orb.
Și eu mă pricep la acoperișuri.
O s-o repar eu.
Trăiește. Am crezut că a murit, ceea ce e o prostie,
pentru că era atât de puternic. Foarte puternic.
Geoff. Jocelyn.
Ziua asta devine din ce în ce mai bună.
A murit cineva ?
Sir Ulrich von Lichtenstein.
Adhemar
te-a urmărit aseară. În Cheapside.
L-a văzut pe tatăl tău.
Will, mi-au cerut certificatele tale.
Te așteaptă în arenă. O să te aresteze.
Doisprezece străjeri regali.
- O să te bage la pușcărie. - Mă bat cu Adhemar în cinci minute.
Nu, vei ceda meciul. Deja s-a hotărât asta.
Înșeuează caii. Pot să-ți aresteze bagajele, nu pe tine.
Stop.
Deci, ce crezi,
acum, când știi ce sunt ?
Mi-ar trebui o viață ca să știu ce ești, William.
Pe care sunt dispusă să ți-o ofer. Dar acum trebuie să fugi.
Fugi și eu voi fugi cu tine.
Jocelyn, nu pot să fug.
Sunt cavaler și îmi voi asuma riscul !
Ești cavaler în inimă, nu pe hârtie. Și pentru ei contează hârtia !
William, te iubesc.
Te iubesc. Pe tine.
- Nu vreau să te văd la pușcărie. - Dar vrei să mă vezi fugind ? Nu !
La naiba cu mândria ta, William.
Doar tu nu vrei să fugi.
Mândria e singurul lucru pe care nu mi-l pot lua !
Ba da, ți-o pot lua. Pot și o vor face.
O vor face.
Dar iubirea nu ți-o pot lua.
Și unde vom trăi ?
În bordeiul meu ?
- Cu porcii în casă iarna ? - Da, William, cu porcii.
Cu porcii.
Săracii se pot căsători din dragoste.
Jocelyn, vorbești de lucruri pe care nu le cunoști !
William, te implor.
Te rog.
Fugi. Fă-o în numele dragostei.
Roland, tu vrei să fug ?
Și tu, Geoff ?
Și eu îmi doresc asta, din toate bucățile inimii mele.
Wat ? Tu și cu mine nu dăm bir cu fugiții.
Da.
William, astăzi dăm.
Fugi, William.
Nu vreau să fug !
Sunt cavaler.
Ei bine, băieți,
toate lucrurile bune au un sfârșit.
Să le încheiem împreună.
Vei renunța la această poziție onorabilă.
Am venit să concurez.
Ai venit să fii arestat.
Destul !
Cel care se străduiește să ajungă la o stea
adesea se împiedică
de un simplu pai.
Ai fost cântărit.
Ai fost măsurat.
Și ai fost găsit necorespunzător.
Pierzi într-un fel sau altul, William.
În ce lume m-ai fi putut învinge ?
Pleacă, Roland.
Lasă-mă pe mâna lor.
Domnul să te iubească, William.
Și eu te iubesc.
Plecați ! Risipiți-vă !
Sau vă iau la bătaie !
În numele lui Iisus Hristos și al maicii sale sfinte,
Fecioara Maria, vă iau la bătaie !
O să vă rup în bucăți ! Durere !
O să bag pumnul și o să vă sfâșii ! Durere ! Multă durere !
Avem probleme.
Ascultați-mă.
Ascultați-mă !
Ascultați ! Ascultați !
Sunteți din același aluat, și voi și el.
Mamă ?
E maică-mea aici ? Aș recunoaște oriunde mâncarea ei.
Mamă, te rog să te duci acasă.
Îți zic eu pe unde.
Sper că este o veste bună, mamă.
Sper că pot să-ți spun că...
am convins acești oameni buni...
să-l lase liber pe William al meu.
Pentru că nu am mai văzut...
o inimă ca cea din acest om.
Este mare,
plină de virtute și mândrie,
deschisă, liberă, curajoasă,
și mai ales...
plină de speranță.
Cel puțin până astăzi.
Cu ce o umplem acum...
Nu știu.
Vă intreb:
Ce vrea un om nobil ?
Originea lui sau inima lui ?
Inima lui.
O inimă bună.
Milord...
este adevărat, s-a născut sărac în Cheapside, Londra.
Pentru el, adevărul e ca și oțelul.
Nu. Mai mult.
Este ca aurul...
pentru mine.
El este ca aurul, iar voi și cu mine,
suntem doar fier.
Și totuși voi...
ați veni să-i vedeți rugina.
Pentru a-l face de ocară.
Să vă fie rușine.
Eliberați-l !
Duceți-vă acasă.
El este prințul.
Ce pereche suntem, nu ?
Amândoi încercăm să ascundem cine suntem.
Și nici unul nu reușește.
Oamenii tăi te iubesc.
Și dacă n-aș ști nimic altceva despre tine, asta ar fi de ajuns.
Dar tu te lupți când ar trebui să te retragi.
Acest lucru este demn de un cavaler.
Eliberați-l !
Poate părea că are origine modestă,
dar istoricii mei personali au descoperit
că se trage dintr-o străveche familie regală.
Acesta este cuvântul meu.
Și ca atare, nu poate fi contestat.
Acum,
să văd dacă pot răsplăti bunătatea pe care mi-ai arătat-o odată.
Îngenunchează.
Prin puterea cu care am fost investit de tatăl meu, regele Edward
și în fața tuturor acestor martori,
te numesc
Sir William.
Ridică-te, Sir William.
Poți să te lupți ?
Trebuie să închei turnirul meu.
Ești pregătit să participi sau cedezi definitiv meciul ?
Sunt pregătit.
Îl voi informa pe adversarul tău. Caută-i scutul în arenă.
Îndată.
Mulțumesc, milord.
Trăiască prințul Edward !
Domnii mei, doamnele mele,
și voi, restul oamenilor.
Vi-l prezint pe fiul lui Philippe de Vitry, fiul lui Gilles...
- Ești sigură ? - Da.
E făcută din zahăr caramelizat, dat cu cremă de ghete.
E o țintă mică,
dar țintește-i inima.
... făptuitor de isprăvi îndrăznețe,
cuceritor a nenumărate regate, contele
Adhemar !
O, Doamne ! Aduc doctorul.
Roland ! Tu ești doctorul acum.
Haideți.
I-a pus vârf.
Kate, du-mă înapoi la start.
Altfel, cedăm meciul.
Ticălos murdar !
Kate, nu pot să respir. Nu pot să respir.
După cum ți-am spus, meștere de acoperișuri.
În ce lume m-ai fi putut învinge ?
Nu există un asemenea loc.
E aici, William.
Cu tatăl tău.
Schimbă-ți destinul.
Hai să dansăm, noi doi.
Scorul e două lănci la zero.
Trebuie să-l dai jos de pe cal sau să-l omori. Numai așa câștigi.
- Ai nevoie de protecție. - Nu, lasă-mă fără ea.
Nu pot respira în ea.
Lancea.
Abia o pot apuca.
La naiba !
Leagă-mi-o de mână.
Wat,
leagă-mi-o de mână.
Fă-o.
Oameni buni !
Nu mi-am făcut prezentarea !
Dar vă rog,
vă rog mult.
Ascultați-o acum.
Pentru că voi pune stavilă
mierii de pe limba mea
și voi vorbi simplu.
Astfel de zile
sunt mult prea rare ca să ne batem joc de ele cu vorbe meșteșugite.
Așa că, mi-e teamă, fără prea multă vorbă...
Mă scuzați, milord.
Iată-l ! Unul dintre voi !
Născut la o aruncătură de băț de acest stadion
și stând acum în fața voastră.
Fiul lui John Thatcher,
Sir William Thatcher !
Așa te cheamă.
Sir William Thatcher.
Tatăl tău a auzit.
Domnul fie cu tine, William.
William !
Ai fost cântărit.
Ai fost măsurat.
Și absolut sigur...
Ai fost găsit necorespunzător.
Bine ai venit în lumea cea nouă.
Dumnezeu să te aibă în pază, dacă așa va crede El că e bine.
William !
Da !
A câștigat ! A câștigat !
L-ai învins, Will !
O, William.
Voi scrie această poveste.
Despre prinț și cavaleri ?
Nu, pe toată. Artistul trebuie să ilustreze toate aspectele vieții.
Poate nu ale vieții tale.
¶ [AC/DC'S "YOU SHOOK ME ALL NIGHT LONG" PLAYING]
Ați urmărit POVESTEA UNUI CAVALER
Subtitrare extrasă de pe Blu-ray de către Raduk74 @ www.subs.ro
¶ She was a fast machine
¶ She kept her motor clean
¶ She was the best damn woman That I ever seen ¶
¶ She had the sightless eyes
¶ Telling me no lies
¶ Knockin' me out with those American thighs ¶
¶ Taking more than her share
¶ Had me fighting for air
¶ She told me to come But I was already there ¶
¶ 'Cause the walls Start shaking ¶
¶ The earth was quaking
¶ My mind was aching
¶ And we were making it
¶ And you
¶ Shook me all night long
¶ All night long
¶ [ROBBIE WILLIAMS & QUEEN'S "WE ARE THE CHAMPIONS" PLAYING]
¶ I've paid my dues ¶
¶ Time after time
¶ I've done my sentence ¶
¶ But committed no crime
¶ And bad mistakes
¶ I've made a few ¶
¶ I've had my share of sand Kicked in my face ¶
¶ But I've come through ¶
¶ And I need to go on And on and on and on ¶
¶ We are the champions My friend ¶
¶ And we'll keep on fighting Till the end ¶
¶ We are the champions
¶ No time for losers
¶ 'Cause we are the champions ¶
¶ Of the world
¶ I've taken my bows ¶
¶ And my curtain calls
¶ You brought me Fame and fortune ¶
¶ And everything that goes With it ¶
¶ I thank you all
¶ But it's been No bed of roses ¶
¶ No pleasure cruise
¶ I consider it a challenge Before the whole human race ¶
¶ That I ain't gonna lose ¶
¶ And I need to go on And on and on and on ¶
¶ We are the champions
¶ My friend
¶ And we'll keep on fighting Till the end ¶
¶ We are the champions
¶ No time for losers
¶ 'Cause we are the champions ¶
¶ We are the champions
¶ No time for losers
¶ 'Cause we are the champions ¶
Runda ta.