Kristiina on ylistetty, vihattu ja edelleen ajankohtainen.
Hänestä piti tulla jotain suurta.
Hän sanoi aikovansa luopua kruunusta.
"Nosta kruunu pois päästäni!"
Jos luopuu kruunusta kerran, on lopullisesti ulkona.
Hän ei saanut enää osallistua Ruotsin politiikkaan.
Se lähetti shokkiaallon koko Euroopan halki.
Kristiinalla on valtaa jo syntyessään.
Hän on soturikuningas Kustaa II Aadolfin tytär.
Kristiina osaa käyttää asemaansa hyödykseen.
Hän kulkee omaa polkuaan yksinvaltiaan elkein.
Lopulta hän järkyttää kaikkia luopumalla kruunusta vapaaehtoisesti.
Tämä on kertomus Kristiinasta.
Hän syntyi kuninkaalliseksi mutta halusi elämältään aivan muuta.
KUNINGATAR, JOKA TEKI NIIN KUIN HALUSI
TRE KRONORIN LINNA, TUKHOLMA 8. JOULUKUUTA 1626
Kuningatar Maria Eleonoora on kauhuissaan.
Hän synnyttää lapsen kuninkaalle-
-joka on Pohjois-Euroopan mahtavin mies, Kustaa II Aadolf.
Parien aiemmat yritykset saada lapsi ovat päättyneet aina katastrofiin.
Ensin Maria Eleonoora sai keskenmenon.
Sitten hän synnytti tyttären, joka kuoli alle vuoden ikäisenä.
Sitten heidän poikansa syntyi kuolleena.
Kun Kristiina oli äitinsä mahassa, odotukset olivat korkealla.
Kuningaspari oli varma siitä, että heille tulisi lopultakin poika.
Kristiina kertoi itse omasta syntymästään-
-keskeneräiseksi jääneessä elämäkerrassaan.
Kertomuksen mukaan lasta oli ensin virheellisesti luultu pojaksi.
Se liittyi osittain koviin odotuksiin poikalapsesta.
Mutta lisäksi vauva oli sikiökalvon peitossa-
-minkä takia sukupuolta ei nähty heti.
Maria Eleonoora on huolissaan. Miten hänen miehensä mahtaa reagoida?
Kukaan ei tiedä, miten kuninkaalle pitäisi kertoa tyttölapsesta.
Lopulta epäkiitollisen tehtävän sai kuninkaan sisar Katariina.
Kertomuksen mukaan kuningas ei ollut yllättynyt tai pettynyt.
Hän otti lapsen syliinsä ja sanoi: "Olen tyytyväinen."
"Rukoillaan Jumalaa, että tämä tyttö on minulle yhtä hyvä kuin poika."
Sitten hän päätti järjestää kaikki samat juhlallisuudet-
-joita käytettiin miespuolisen kruununperijän syntyessä.
Kristiinan kruununperimisoikeutta ei ole koskaan kyseenalaistettu.
Kuningas rakastaa tytärtään kuin tämä olisi poika.
Hän on varma siitä, että Kristiinasta tulee vielä jotain suurta.
Mutta hän ei tiedä sitä, ettei hän näe tyttärensä varttuvan.
NELJÄ VUOTTA MYÖHEMMIN
Kristiina ottaa jo pienenä paljon vaikutelmia isästään-
-joka on hänen suurin esikuvansa.
Hänet nähdään usein isänsä rinnalla maan mahtavimpien miesten joukossa.
Suhde isään, Kustaa II Aadolfiin, leimasi Kristiinaa vahvasti.
Isä ei todellakaan ollut kuka tahansa.
Hän oli suuri soturikuningas-
-ja yksi Ruotsin historian maineikkaimmista kuninkaista.
Hän peri kruunun isältään, Kaarle IX:ltä.
Kustaa II Aadolfista tuli Vaasa-suvun kuudes kuningas.
Sittemmin kuningatar synnytti hänelle perillisen, Kristiinan.
Kristiinan on kiittäminen isoisäänsä siitä, että hänkin voi periä kruunun.
Kaarle IX nimittäin päätti antaa naisillekin kruununperimisoikeuden.
Kristiinan piti täyttää aivan erityinen rooli-
-Kustaa II Aadolfin ainoana perillisenä.
Odotukset häntä kohtaan olivat suuret.
Kustaa Aadolf alkoi heti järjestellä sitä-
-että Kristiinasta tulisi hallitsija hänen kuoltuaan.
Hänhän oli itse sotaherra, joka johdatti sotilaitaan taisteluissa.
Hän ymmärsi, että siinä tilanteessa hänen päivänsä päättyisivät-
-ennemmin tai myöhemmin.
Kun Kristiinan isä lähtee sotaan-
-kumpikin aavistaa, etteivät he ehkä enää näe toisiaan.
KRISTIINA 5 VUOTTA, MARRASKUU 1632
Kristiinan isä on ollut sotimassa jo pian kaksi vuotta.
Hänen lähin neuvonantajansa Axel Oxenstierna-
-on opettanut Kristiinan lukemaan ja kirjoittamaan.
Kristiina ikävöi isäänsä ja kirjoittaa tälle usein kirjeitä.
Mutta tämä kirje ei päädy koskaan vastaanottajalle.
Kuudes marraskuuta 1632...
...Kustaa II Aadolf kuoli Lützenin taistelussa.
Kristiina oli silloin viisivuotias.
Perheessä ei ollut muita lapsia.
Oli jo tiedossa, että Kristiinasta tulisi kruununperijä.
Mutta hänhän oli vasta viisivuotias. Mitä siinä tilanteessa tehdään?
Vahva poliitikko, Axel Oxenstierna, oli ollut hänen isänsä luotettu.
Tämä päätti muodostaa viisijäsenisen hallituksen-
-joka hallitsisi Ruotsia Kristiinan lapsuuden ajan.
Kristiinan on pakko kasvaa aikuiseksi nopeammin kuin muiden lasten.
Hänen äitinsä romahtaa täysin puolison kuoleman jälkeen.
Ei...
Äiti katsomaan kykenemättömäksi huolehtimaan tyttärestään.
Määrättiin, että pääasiassa Katariina-täti-
-huolehtisi Kristiinasta tämän lapsuuden ajan.
Kristiinalla oli myös neljä serkkua, kolme tyttöä ja yksi poika.
Poika oli Karl, josta tuli myöhemmin Kaarle X.
Vaikutti siltä, että Karlilla oli lämpimiä tunteita Kristiinaa kohtaan.
Katariina ja hänen puolisonsa toivoivat kaksikon löytävän toisensa-
-ja että näiden välillä solmittaisiin myöhemmin avioliitto.
Mutta Kristiina tuottaa serkulleen pettymyksen.
Avioliittoa ei tule.
Fakta on se, ettei Kristiina koskaan alistu koskaan yhdellekään miehelle.
Kristiina hallitsee maata juuri niin kuin itse haluaa.
Hän syntyi valta käsissään ja aikoo käyttää sitä.
Kristiina syntyi Ruotsin kruununperijäksi.
Kun isä, Kustaa II Aadolf kuolee, Kristiinan äiti romahtaa.
Äidin ei anneta enää huolehtia tyttärestään.
Kristiina siis varttuu ilman vanhempiaan.
Hänen kasvatuksensa perustuu vain yhteen asiaan.
Hänestä koulutetaan Ruotsin tulevaa hallitsijaa.
Tähän aikaan tytöillä ei ole edes oikeutta käydä koulua.
Mutta Kristiina on poikkeus, sillä hän perii kruunun.
Häntä ei kouluteta kuningattareksi, vaan kuninkaaksi.
Kustaa II Aadolf oli edelleen jatkuvasti läsnä-
-Kristiinan lapsuudessa.
Jo ennen kuin hän lähti 30-vuotiseen sotaan-
-hän päätti, että tytär saisi miehisen kasvatuksen.
Kristiina sai opiskella historiaa-
-kieliä, teologiaa ja filosofiaa.
Hän sai opetella ratsastamaan, metsästämään ja miekkailemaan.
Kristiina ei kuitenkaan hyväksy kaikkia isänsä edustamia asioita.
Hän alkaa kyseenalaistaa niitä.
Häntä opettavat papit eivät pidä siitä.
Eivät varsinkaan siitä, kun Kristiina kyseenalaistaa uskonnon.
Siihen aikaan uskonnollisuus oli kaikille itsestään selvää.
Uskonto tavallaan selitti kaiken yhteiskunnassa.
Uskonnon kritisoiminen oli koko yhteiskuntarakenteen kritisoimista.
Kristiinan päässä alkaa herätä ajatuksia hitaasti mutta varmasti.
Hän alkaa kaivata jotain muuta.
Hänen ei tarvitse tehdä kaikkea, mitä hänen isänsä suunnitteli.
Sillä hyvin pian hän voi tehdä ihan niin kuin itse haluaa.
KRISTIINA 15 VUOTTA, TUKHOLMA 8. JOULUKUUTA 1644
Täysi-ikäistymispäivänään Kristiina on valmis ottamaan maan hallintaansa.
Axel Oxenstiernan johtama holhoojahallituksen neuvosto-
-on valmistellut hallitusmuodon.
Se hallitusmuoto olisi antanut aatelisille paljon valtaa.
Kristiinan pitää vain allekirjoittaa.
Mutta hän ei aio jakaa valtaa muiden kanssa.
Hänen isänsä teki Ruotsista suurvallan.
Kristiina haluaa yhtä paljon kunnioitusta kuin hänen isänsä sai.
Kukaan muu kuin hän ei päätä siitä, miten maata hallitaan.
Kristiina ei allekirjoittanut sopimusta.
Sen ansiosta mikään ei sitonut hänen käsiään.
Hänen johtamistyylinsä siis oli itsevaltainen monarkki.
Kristiinan noustessa valtaan Ruotsi on mukana 30-vuotisessa sodassa.
Maata pidetään suurvaltana, sotilaallisesti.
Mutta Kristiina haluaa, että Ruotsi tunnetaan muustakin.
Hän haluaa hallita valistunutta maata.
Kristiina oli hyvin aktiivinen. Hän keräsi taidetta ja kirjoja.
Ruotsiin saapui paljonkin kaikenlaista sotasaalista.
Kristiina myös kutsui sen ajan terävimpiä aivoja Tukholmaan.
Myös ranskalainen filosofi Descartes on tietoinen Kristiinan maineesta-
-intellektuellina ja kultturellina monarkkina.
Descartes'n tapaaminen muuttaa Kristiinan elämän.
René Descartes tunnettiin siitä, että hän kyseenalaisti kirkon mahdin.
Hän uskoi vapaaseen tahtoon.
Hän pohti kysymystä: "Mistä kaikki oikein muodostuu?"
Ja se oli todella kova pala kirkolle.
Kaikkihan oli jo kerrottu Raamatun luomiskertomuksessa.
Sitä ei saanut kyseenalaistaa.
Mutta sitten filosofi sanoikin, että pitäisi olla kriittinen.
Asioita pitäisi kyseenalaistaa. Siitä syntyi iso konflikti.
Kristiinan keskustelut Descartes'n kanssa ovat hyvin intensiivisiä.
Filosofin ajatukset tempaavat Kristiinan mukaansa.
Ennen kaikkea ajatus ihmisen vapaasta tahdosta.
Yksi Kristiinan lempiseuralaisista on hovineiti Ebba Sparre.
He nukkuvat samassa sängyssä.
Ulospäin se näyttää lämpimänä pysymiseltä viileässä linnassa.
Mutta todellisuudessa mukana on myös ripaus intohimoa.
Joitakin heidän kirjeistään voisi sanoa rakkauskirjeiksi.
Kristiina kirjoittaa: "Rakas Ebba Sparreni."
Hän kirjoittaa kaipaavansa Ebbaa.
Heillä oli selvästikin hyvin läheinen suhde. Se on tiedossa.
Mutta se, oliko suhde myös seksuaalinen, ei ole tiedossa.
Asiassa on myös toinenkin näkökulma.
Kristiina varmastikin janosi rakkautta, läheisyyttä ja hellyyttä.
Hän oli kuitenkin päättänyt pysyä naimattomana.
Kristiina kieltäytyi avioliitosta lähinnä sen takia-
-että jos hän olisi mennyt monarkkinakin naimisiin-
-hänen olisi pitänyt alistua aviomiehensä tahtoon.
On mahdollista, että Ebba Sparre täytti sen tyhjiön.
Ebba ehkä oli Kristiinan ainoa mahdollisuus saada rakkautta.
Vaikka Kristiina ei haluaisi-
-Ruotsi on edelleen mukana 30-vuotisessa sodassa.
Samassa sodassa, joka tappoi Kristiinan isänkin.
Kristiinan päätavoitteena on nyt saada aikaan rauha.
Kristiina yritti houkutella Ranskaa liittoutumaan Ruotsin kanssa.
Hän teki sen kääntymällä nuorempien aatelisten puoleen.
Etenkin parilla suvulla oli yhteyksiä Ranskaan.
Yksi tällainen henkilö oli Magnus Gabriel De la Gardie-
-jonka suku oli lähtöisin Etelä-Ranskasta.
Kristiina myöntää Magnus Gabrielille valtamarsalkan tittelin-
-ja lähettää tämän Pariisiin.
Hän antaa tämän matkustaa hienoilla kuninkaallisilla vaunuilla.
Hän haluaa näyttää, että Ruotsi on maa, joka kannattaa ottaa huomioon.
Se osoittaa Kristiinan olleen todellinen reaalipoliitikko.
Hän onnistui saamaan sopimuksen Ranskan kanssa-
-ja piti huolen siitä, että Ranska ja Ruotsi-
-olivat mukana solmimassa Westfalenin rauhaa.
TUKHOLMA SYKSY 1650
Kristiinan suhde Magnus Gabrieliin syvenee rauhanponnistelujen jälkeen.
Magnus Gabriel huomioi Kristiinaa monin eri tavoin.
Juuri ennen kruunajaisia hän yllättää Kristiinan lahjalla.
Aivan ainutlaatuisella lahjalla.
Hopeinen valtaistuin on päällystetty taotulla hopealla ja hopeakankaalla.
Kristiinan mielestä valtaistuin on todella kaunis ja tärkeä.
Se symboloi hänen ja koko maan asemaa.
Jotta suurvalta-asema olisi tullut kaikille selväksi-
-vaadittiin samanlaista kerskakulutusta kuin muuallakin.
Voisi sanoa, että Kristiinan päämääräksi tuli-
-Ruotsin tekeminen kultturelliksi suurvallaksi.
Siihen liittyi prameita vaatteita, juhlia ja rakennuksia.
Kaikki se oli loppujen lopuksi pelkkää propagandaa-
-jonka tarkoituksena oli kohottaa Ruotsin arvovaltaa Euroopassa.
Hopeinen valtaistuin on tervetullut lahja juuri ennen kruunajaisia.
Mutta jos Magnus Gabrielilla oli muita toiveita, hän saa unohtaa ne.
Kristiina pitää kiinni päätöksestään olla alistumatta miehelle.
Hän on kuningatar Kristiina-
-joka on valmiina kruunattavaksi kuningas Kristiinaksi.
Kristiinalle on tärkeää, että kruunajaisista puhutaan.
Hänen valtansa tulee näkyä, ja Ruotsin vallan tulee lujittua.
Kristiina syntyi Ruotsin kruununperijäksi-
-ja hänet kasvatettiin tulevaksi hallitsijaksi.
Mutta hän ei aio tanssia muiden pillin mukaan.
Hän ajattelee itse ja haluaa päättää kaikesta itse.
Nyt hän odottaa kruunaamista Ruotsin kuninkaaksi.
Ennen kruunajaisia Kristiina haluaa tulla huomatuksi.
Hän ei halua käyttää aiempien kuninkaiden kruunajaisviittaa.
Hän tilaa Pariisista uuden.
Kristiinan kruunajaisviitta on yksi upeimmista esineistä-
-Livrustkammarenin museossa.
Se on tehty purppuranvärisestä silkkisametista-
-ja alun perin siihen brodeerattiin 764,5 kultaista kruunua.
Lisäksi siinä oli leveä kultareunus, jossa oli helmiä.
Kruunajaispäivä on tärkeä Kristiinalle.
Ei vain hänen itsensä, vaan myös koko Ruotsin takia.
Eikä se näy pelkästään viitassa.
Kuningatar Kristiinan kruunajaiset syksyllä 1650-
-olivat 1600-luvun puhutuin valtiollinen seremonia-
-ja myös yksi kaikkien aikojen kalleimmista kruunajaisista.
Perinteen mukaan tulevan kuninkaan-
-piti ratsastaa kirkkoon valkoisella hevosella.
Mutta Kristiina päättikin saapua kirkkoon vaunuilla-
-ja varsinainen kruunajaishevonen tuli perässä ilman ratsastajaa.
Hevosen satula oli peitetty peitteellä-
-joka kimalteli kullasta ja helmistä.
Ruotsin itsevaltainen hallitsija on nyt sekä kuningatar että kuningas.
Mutta kukaan ei aavista, että hän on jo pohtinut luopuvansa-
-sekä vallasta että kruunusta.
Hallitsijan elämä sotii monia Kristiinan periaatteita vastaan.
Se asettaa hänelle naisena useita vaatimuksia.
Hän hankkii itselleen alter agon.
Alter egon nimi on Kristiina Aleksandra-
-lapsuuden idolin, kuningas Aleksanteri Suuren mukaan.
Kuninkaan ja naisen roolia oli vaikea sovittaa yhteen.
Normihan oli se, että kuningas oli mies.
Kristiina oli koulutettu kuninkaaksi-
-ja hän oli vaalinut sitä roolia.
Samalla hän kuitenkin tiesi-
-että hänen tärkein tehtävänsä oli kruununperijän hankkiminen.
Hänelle jankutettiin koko ajan pikaisesta naimisiin menemisestä.
Hän ei varmaankaan oikein saanut yhdistettyä näitä kahta roolia.
Se huolestutti monia.
Jos hän ei aikonut mennä naimisiin, mistä saataisiin kruununperijä?
Kaiken lisäksi Kristiina oli Vaasa-suvun viimeinen.
Ellei hän saisi lapsia, mitä sitten tapahtuisi?
Mutta Kristiina on jo järjestänyt itselleen kruununperijän.
Hänen serkkunsa Kaarle Kustaa on nimetty kruununperijäksi-
-mikäli Kristiina ei saisi lapsia.
Tai jos Kristiina jättäisi valtaistuimen muusta syystä.
UPPSALAN LINNA 6. KESÄKUUTA 1654
Kaikki ovat koolla.
Kristiinalla, Ruotsin hallitsijalla, on jotain kerrottavaa.
Jotain tärkeää.
Jotain, mihin kukaan muu paitsi hän itse ei ole valmistautunut.
Kristiina seisoi kaikkien edessä linnan suuressa valtiosalissa.
Paikalla olivat myös Axel Oxenstierna ja muut hänen elämäänsä kuuluneet.
Sitten hän ilmoitti virallisesti aikovansa luopua kruunusta.
Kristiina on hallinnut Ruotsia kymmenen vuoden ajan.
Hän on vasta 28-vuotias ilmoittaessaan päätöksestään.
Kaikki lamaantuvat.
Valtioneuvos Per Brahen tehtävänä on ottaa kruunu pois päästä-
-mutta hän ei pysty siihen.
Kristiina sähähti: "Per Brahe, nosta kruunu pois päästäni!"
Sitten hän tarttui kruunuun itse ja nosti sen pois päästään-
-ja ojensi Per Brahelle.
Sitten hän nousi seisomaan ja piti puheen.
Puheessaan hän kiitti kaikkia kuluneesta ajasta-
-ja hyvästeli kansan.
Kristiinan seuraaja kruunataan jo samana päivänä.
Serkku Kaarle Kustaasta tulee kuningas Kaarle X Kustaa.
Kaikki menee niin kuin Kristiina on ajatellutkin.
Kruunusta luopumisen yhteydessä tapahtuu myös dynastianvaihdos.
Kristiina päättää Vaasa-suvun 130 vuotta kestäneen hallinnan-
-ja valtaan nousee nyt Pfalzin suku.
Kristiinan päätös lähettää sokkiaallon koko Euroopan läpi.
Hänen johtamistyylinsä koskettaa pian yhä useampia.
Kristiina on alkanut toteuttaa suuria suunnitelmiaan.
Hän on jättänyt kruunun ja vallan serkulleen, Kaarle X Kustaalle.
Hän ei ole enää Ruotsin hallitsija.
Hänen päätöksensä on järkyttänyt kaikkia.
Mutta hänellä on lisääkin ideoita, jotka kuohuttavat koko Eurooppaa.
SYKSY 1654
Pian kruunusta luopumisen jälkeen Kristiina lähtee maasta.
Hän on nyt vapaa velvollisuuksista ja vaatimuksista.
Descartes'n tapaamisessa syntynyt ajatus vapaasta tahdosta-
-kaikuu hänen päässään.
Ruotsista oli juuri tullut suurvalta, ja sitten kuningatar päätti erota.
Se oli aivan uskomatonta.
Luultavasti Kristiina koki haluavansa aivan toisenlaista elämää.
Hän halusi toteuttaa itseään.
Eri tavalla kuin se olisi mahdollista kuningattarena.
Kristiina lähtee Italiaan.
Kohteena ovat Rooma ja Vatikaani.
Mutta ollakseen tervetullut hänen on hyväksyttävä paavin asettamat ehdot.
Hän kysyi paavilta, oliko hänen sopivaa tulla Roomaan protestanttina.
Vastaus oli kieltävä.
Hänen oli käännyttävä ihan virallisesti.
Hänestä piti tulla katolinen ennen uuteen maailmaan saapumista.
Vuonna 1655 hän kääntyi katoliseksi ihan virallisesti.
Se oli siihen aikaan ihan ennenkuulumatonta.
Se, että Kustaa II Aadolfin tytär kääntyi katoliseksi-
-lähetti sokkiaallon koko Euroopan halki.
Sitä pidettiin loukkauksena sekä oman isän perintöä-
-että kaikkia protestantteja kohtaan.
ROOMA, ITALIA
Mutta katolinen maailma ottaa Kristiinan vastaan avosylin.
Paavi haluaa hyötyä uudesta kuuluisasta kannattajastaan.
Roomassa järjestettiin upeat juhlat-
-kun Kristiina saapui kaupunkiin.
Paavi piti Kristiinaa-
-eräänlaisena todella suurena PR-voittona.
Paavi odotti innolla sitä, että Kristiina oleskelisi Roomassa-
-ja eläisi hurskasta ja pidättyväistä kristillistä elämää.
Sitten paavi voisi ottaa hänet mukaan eri tilaisuuksiin-
-tarvitessaan pientä PR:ää.
Paaviparka. Se ei nimittäin mennyt ihan niin kuin hän oli suunnitellut.
Kristiina ryhtyy heti tavoittelemaan valtaa Italiassa-
-ja lähtee mukaan politiikkaan.
Hän hankkii myös oman hovin, jossa on yli 200 työntekijää.
Mutta sellainen maksaa, eikä Kristiinalla ole rahaa.
Hänen piti saada elatusta Ruotsista.
Hänen piti saada 200 000 taaleria vuodessa. Se oli melko paljon.
Tukholmassa oltiin näreissään, koska hän oli huijannut kaikkia-
-ja muuttanut Roomaan ja kääntynyt katoliseksi.
Mutta kyse ei ollut vain siitä, vaan myös rahan puutteesta.
Kristiina saa järjestää elantonsa muulla tavalla.
Hän panttaa arvoesineensä kustantaakseen hovinsa kulut.
Ja toteuttaakseen päässään kasvaneen suunnitelman.
Hän yritti saada Napolin kuningaskunnan itselleen.
Hän yritti järjestää vaalit ja manipuloida niiden tulosta.
Hän suunnitteli jopa vallankaappausta.
Mutta ennen kuin se onnistui, suunnitelma paljastui-
-hänen oman tallimestarinsa kautta.
Kaikki Kristiinan suunnitelmat kariutuvat.
Hän ottaa petturit käsittelyynsä-
-ja toimii itse sekä syyttäjänä että tuomarina.
Hän määrää ankarimman mahdollisimman rangaistuksen.
Vaikka Kristiinan asema mahdollistaa kuolemantuomion langettamisen-
-hänen toimintansa saa hänen suosionsa romahtamaan.
Kaiken lisäksi paavikin kääntää selkänsä hänelle.
TUKHOLMA 4. MARRASKUUTA 1660
Epäonnistuneen vallankaappauksen jälkeen Kristiinan talous on heikko.
Hän lähtee Ruotsiin vaatimaan rahaa.
Hän valitsee ajankohdan hyvin.
Hän saapuu Tukholmaan Kaarle X Kustaan hautajaisten aikaan.
Kaarle X kuoli vuonna 1660.
Kristiina matkusti tuolloin Ruotsiin ripittämään neuvoston ukkoja.
Hän esitti melkoisen kovia vaatimuksia.
Hän halusi itselleen paikan holhoojahallituksesta.
Siitä kieltäydyttiin. Hän ei saanut enää sekaantua Ruotsin politiikkaan.
Kristiinan vierailu Ruotsissa ei kanna hedelmää.
Hän ei saa valtaa Ruotsissa eikä rahaa mukaansa Roomaan.
Hän lähtee entisestä kotimaastaan viimeistä kertaa.
Kristiina viettää elämänsä viimeiset 20 vuotta Roomassa.
Hän löytää sieluntoverin, kardinaali Azzolinon.
He keskustelevat paljon, ja kardinaali ihailee Kristiinaa.
Kristiina saa elää viimeiset vuotensa kuten on haaveillut siitä lähtien-
-kun Descartes herätti hänessä ajatuksen ihmisen vapaasta tahdosta.
Kukaan ei unohda Kristiinan aikaa hallitsijana.
Kun hän vetää viimeisen hengenvetonsa 62-vuotiaana-
-tiedossa on hyvin kunnioittavat hautajaiset.
Hänen kasvojaan peittää hopeinen naamio-
-kun hänet lasketaan lepoon Pietarinkirkon alle Roomassa.
Kuningatar Kristiina tullaan muistamaan aina.
Hän käytti valtaansa voidakseen luopua vallasta.
Hän uhmasi kaikkia vaatimuksia ja kieltäytyi alistumasta miehelle.
Hän syntyi yhdenlaiseen elämään mutta valitsi toisenlaisen.
Hän sanoi:
"Synnyin vapaana, elin vapaana ja kuolen vapautettuna."
Suomennos: Saara Närhi www.sdimedia.com