OVER 10.000 FEMSTJERNEDE REPRIMANDER!
Sikke en smuk dag.
Tid til at stå op og lave fotosyntese.
Vågn op og duft til vandet.
Så er din kuk-kuk-far i gang med at jappe ad kaffeplanten igen.
Det er ikke bare en plante, kvinde. Det er min far.
Den voksede på hans grav og sugede personligheden ud af hans lig.
Kom nu, far. Vis dem, du kan tale.
Ja. Nu kan jeg høre ham.
Han siger: "Hold op med at være tosset, og spis morgenmad med din familie."
Hvorfor vil du ikke tale foran dem?
Jeg kan lide at gøre dig flov.
Men jeg gør det ikke meget længere.
Mine blade falder af. Mine bønner hænger lavt.
Det er tid til at smide mig i komposten.
Men vil du ikke se dit barnebarn vokse op?
Hvordan skal jeg gøre det, dit fjols? Jeg har ingen øjne.
Hvad er så de hvide prikker?
Det ved jeg ikke. Det ligner umodne bønner.
Jeg troede ikke, du kunne se.
Du har også pletter på bladene.
Det kan være en plantesygdom.
Det er i orden, søn.
Lad naturen gå sin gang.
Det er slet ikke i orden. Du har brug for hjælp.
Du glemte din Egg McManwich.
Hvor er Hermes?
Han kommer altid mindst ti minutter for tidligt.
Er det "tag din plante med på arbejde"-dag?
Nej. Det er min far, og han er syg.
Hvad...
Ja. Din stakkels far.
- Okay, fint. - Ja, det er hans far.
Vi føjer ham.
Jeg kan se, I blinker.
Hr. Conrad!
Jeg kender en sød dame, der er god til planter.
Er hun plantelæge?
Det bliver hun, når hun er færdig med sin botanikuddannelse.
Hun hedder Marianne.
Mary hvem?
Marianne, din gamle kæreste?
Den eneste kvinde i universet, der finder din duft tiltrækkende?
Det er hende. Jeg har endda beviser.
Hold da op! Hvordan fik du plads til alle de billeder?
Nemt. Der er ingen penge, der fylder.
Er I stadig...
Ja, men også nej.
Hun har studeret på Mars Universitet de sidste par år, så vi holder pause.
Forstået. Hun droppede ham.
Det er kompliceret, men vi holder stadig af hinanden.
Ja, der er komplikationsforhold.
Min far taber blade, folkens.
Jeg ringer og spørger, om hun kan hjælpe.
Marianne, det er John.
Vent, lad mig lukke hovedlåget.
DE PRØVELØSLADTES BUSSER
Jeg har ikke set hende længe. Er blomsterne for meget?
Nej, hun vil elske dem.
Du har ret. Jeg er for desperat.
Mums.
John. Sikke fine stilke. Tak.
Det er godt at se dig.
Du kan tro nej. Jeg vil have et kram.
Hey.
SIDE SEKS RENGØRING
Se? Jeg sagde jo, det var sjovt.
Alle sammen, kan I huske Marianne?
Marianne, kan du huske alle sammen?
Selvfølgelig. Hvor dejligt at se jer.
- Hej! Okay! - Godt at se dig!
Hende!
Det kræver en arbejdsfri-dansefest.
Ja! Kom så, ja!
Lav den dans! Ryst den numse!
Jeg hader at være her.
Du må være træt efter rejsen.
Vil du have noget vand fra vasken, måske en pakke sennep?
Vand ville være dejligt.
Vi har spørgsmål.
Jeg er en åben bog.
Indrøm det. Skolen var bare en undskyldning for at droppe ham, ikke?
Hvad? Nej!
Jeg har altid drømt om at studere botanik, men jeg var bare en fattig blomsterpige.
Jeg havde ikke råd, indtil Johnny Z opfyldte mine drømme.
Han har betalt for min undervisning i årevis.
Virkelig?
Pludselig er han ret lækker.
Hov, hov. Hvordan kan Zoidberg betale noget?
Han er helt flad.
Ja, fordi han har betalt for min undervisning.
Har han aldrig sagt det?
Typisk ham.
Hvad?
Hvorfor ser I på mig uden foragt?
Jeg tog ikke en 90 millioner km lang bustur
med en tur rundt om Jupiter for at sludre.
- Hvor er min patient? - Lige her.
Mokka-skimmel. Sikke en skam.
Planten dør snart.
Men smuk potte. Gem potten.
Hermes har brug for et øjeblik alene.
Kom nu. Vis lidt respekt.
Ja! Til beatet, folkens.
Lav en Bender. Til beatet. Åh, ja!
Undskyld, Hermes.
Jeg vidste ikke, planten var... din far, sagde du?
Måske er der noget, vi kan gøre.
Hvad er det? Jeg afskriver hvad som helst.
Vi må flytte ham til et særligt habitat, som en af mine instruktører driver.
- Er det langt væk? - Ikke så langt.
Vi skal ikke engang forlade universet.
Tak, fordi du vil hjælpe os, professor.
Professor? Det er mit navn.
Professor i plantebiologi, okay? Jeg er plantebiolog.
Plejede du ikke at være en anden slags biolog?
Først hval, så bjørn,
da indså jeg, at jeg hadede dyr, så jeg blev plantebiolog.
Men gæt engang!
Min ven Hermes har et elsket eksemplar, han gerne vil plante her,
et lille kaffetræ.
Et kaffetræ. Jeg elsker dem.
- Virkelig? - Hvad tror du selv?
Det er dækket af mokka-skimmel. Det holder sammen på det.
Sig det ligeud.
Har han en chance for at overleve?
Jeg er ked af at sige det, men ja.
Drivhusene er storslåede.
Hvis du siger det.
De blev bygget til at bevare planter fra hele universet.
Hvorfor? Det ved jeg ikke.
Det virker tørt til et kaffetræ.
Denne kuppel er til planter fra den sydvestlige del af universet,
mest sukkulenter.
Jeg forkorter det til "sugenmasser".
- Det er ikke kortere. - Det er mere præcist.
Ja, skynd dig videre!
Det er tågeskovkuplen.
Jeg hader den her, for luftfugteren skal stå på Gainesville.
Jeg synes, det er fint.
Og det her er den tropiske kuppel, der vrimler med min ærkefjende, liv.
Er det, hvad jeg tror, det er?
Tror du, det er en kæmpe ligblomst fra Bromelius 12?
Ja.
Jeg har læst om dem, men aldrig set en.
Det er den mest udsøgte plante.
- Så skal der ikke meget til. - Jeg har haft pænere tumorer.
Men de siger, at blomsten er betagende.
Jeg ville gøre alt for at se og især dufte en, der blomstrer.
Jeg elsker at skulle sige det,
men de blomstrer kun hvert 100. år.
Og blomsten stinker som en rådden hval, og det burde jeg vide.
Da jeg var hvalbiolog, døde alle de hvaler, jeg passede.
Jeg ville nok kunne lide lugten, men min smag er anderledes end de fleste.
Meget anderledes.
Der må være et sted at stikke en kaffeplante ind.
Jeg ved, hvor du kan stikke den ind.
Lige her, i dette delvist skyggefulde bed med vulkansk jord.
Sprøjt skimmelspray på to gange om dagen, og forsøm ikke hans bønner.
Hey! Giv manden lidt privatliv.
Nu må vi se, om det virker. Det kan tage en uges tid.
Har vi en hel uge sammen?
Det er fint. Ikke noget særligt.
Havearbejde slider mig op. Lad os gå i seng, de damer.
- Ja. Godnat, John. - Godnat.
Klasse. Det må jeg se igen.
Godnat.
- Klasse. - Klasse!
KVINDESOVESAL - HERRESOVESAL
BOTANIKERSOVESAL INGEN PLANTER!
KLOROPLASTERS BIOGENESE
SHERLOCK HEST BASKERVILLES KO
Ansigtssovs
Godnat.
Zoidberg, tak, fordi du kontaktede Marianne.
Jeg har endelig håb for min far.
Nej, jeg vil takke dig.
Det er skønt at se Marianne igen,
selvom det har vækket følelser, jeg havde gemt dybt i min skal.
Du må fortælle hende, hvad du føler.
Det gjorde jeg med Leela, og bum!
Ti år senere fandt vi sammen.
Jeg havde en forfærdelig drøm om en forfærdelig stank.
Det lugter som en fods numse.
Kom! Ligblomsten blomstrer.
- Lad mig lige tage bukser på. - Der er ikke tid til bukser. Kom så!
Nu sker det.
Den blomstrer for første gang i et århundrede.
Kommer det til at lugte værre?
Gud, det håber jeg.
Kom så, ligblomst. Du kan godt.
Den er himmelsk.
Far kan lide den.
Stankvariet vil lukke det inde.
Bedre, men stadig modbydelig.
Lad os sniffe storkenæb, til vi besvimer.
- Hurtigt. Kom så! - Flyt dig. Flyt dig.
Den lugt var så dyb.
Skal vi lugte nærmere?
Meget gerne.
Er den ikke pragtfuld?
Mine skøre hummerorganer ryster af ærefrygt.
Marianne, nu hvor vi har et øjeblik alene,
kan vi så tale lidt sammen?
Ja, men jeg vil hellere kysse.
De to kom aldrig tilbage til sovesalen i går aftes.
Skandaløst!
Hvor var I?
Observerede den store blomst.
Vi observerede den
fra alle mulige stillinger, og nogle umulige.
Marianne, ikke foran Fry.
Er du sulten, far? Jeg har noget lækker fiskeemulsion med.
Hvor er du?
Hernede, søn.
- Hvad er der sket? - Ikke noget.
Jeg er stadig ved at dø, bare et mere underligt sted.
Men jeg er ikke klar til at sige farvel.
Det er tydeligt.
Du taler med en plante, men jeg stiller snart rødderne.
Det må du acceptere.
Makrel-Gro FISKEEMULSION
Jeg var sikker på, den ville komme sig. Den har alt, den behøver.
Bortset fra en grund til at leve.
- Det har selv jeg ikke. - Marianne kan måske hjælpe.
Hun er ovre i stinkbåsen.
- Jeg har nyheder. - Også mig, og det er utroligt.
Jeg tror, planten prøver at kommunikere.
Tror du, den taler til dig?
Du lyder som min skøre bedste ven, Hermes.
Jeg troede, jeg havde lugtet alt, men duftene er så komplekse.
Det er som et sprog.
Hvad? Stinkelsk?
Jeg mener det. Kom tættere på.
Prøv at lytte med næsen.
Ikke noget. Måske er jeg tunglugtende.
- Vær hilset. - Jeg kan høre en lugt.
Det er rart endelig at have nogen at lugte til.
Normalt tiltrækker jeg kun fluer, så I er en opgradering.
Tak. Jeg kan ikke tro det.
Din begejstring er gengældt.
Sikke et ordforråd.
Du godeste. Du er sansende,
og i al den tid har jeg prikket til dig og taget prøver.
Kan du tilgive mig?
Der er intet at tilgive, for jeg føler ingen smerte.
Jeg finder jer begge henrivende.
Må jeg samle pollen fra din blomsterkolbe?
Saml alt det, du vil. Jeg laver mere.
Hvem skulle have troet det?
Mig, et almindeligt bløddyr, der bliver bedste venner med en rumplante.
Ikke så tosset, vel, Marianne?
Dit hylsterblad er så fløjlsagtigt,
og det dufter så godt.
Det er jeg glad for. Nyd det.
Kærtegn det. Gnid ansigtet mod det.
Sådan her?
Ja, det er godt.
Det er rigtig godt.
Gå ikke for tæt på, når I fodrer de kødædende planter.
Jeg havde engang en assistent.
FJOLLET FLUEFANGER
Skulle vi fodre dem?
Marianne er den eneste pige, der har elsket mig,
men nu er hun forelsket i den charmerende ligblomst.
Buhu! Det er bare en plante. Nogle af os har rigtige problemer.
Zoidberg, dit fjols!
Din tøs er en botaniknørd, og når nørder begynder at nørde,
kan deres begejstring nemt forveksles med ophidselse.
Kan du huske, da jeg var helt tændt på planetariet?
Levende.
Måske misforstod jeg.
Jeg ved, planten fascinerer dig.
Jeg forstår.
Den er høj og kan forvandle kuldioxid til stivelse,
men det, du og jeg har, er det mest dyrebare i mit liv.
Hvis dine følelser har ændret sig, så sig til.
- Jeg kan klare det. - Du har ret.
Sandheden er, at jeg er forelsket i Ligmus.
Men jeg er også forelsket i dig.
Hvad i al...
Jeg har brug for jer begge.
Jeg ved, det er pludseligt,
men hvis der er plads i dit hjerte,
tror jeg, vi tre kunne få et smukt liv sammen.
Tre?
Marianne har fortalt mig alt om dig,
og jeg finder dig
meget tiltrækkende.
- Jeg ved, det er lidt ukonventionelt... - Lidt?
Men hvem dikterer, hvordan kærlighed skal se ud?
Man kan vel ikke få for meget kærlighed.
Ja. Lugt til mine stærke lidenskabsord.
Nå?
Jeg ved ikke, om han klarer natten,
men jeg brænder resterne i morgen. Tag skumfiduser med. Det bliver sjovt.
Gid vi havde haft mere tid sammen, men jeg er taknemmelig for det, vi fik.
Hør her,
jeg har måske aldrig drukket fra et "Verdens bedste far"-krus,
men jeg genkender godhed.
Og lige nu ser jeg på en god mand.
- Jeg troede ikke, du kunne se. - Vær ikke pedantisk.
Jeg er stolt af dig.
Jeg elsker dig, far.
Jeg fortjener ikke kærlighed.
Gør mig en tjeneste.
Pluk mine pjuskede bønner og rist dem,
og når jeg er væk, så bryg en sidste kande med mig.
Det skal jeg nok.
Brænd ikke bønnerne på. Respekter bønnerne.
Hej.
I er nok alle lidt chokerede.
Vi er mere end chokerede.
Ikke at det rager jer,
men vi er i en kærlig, fast blomstertrekant.
Det er den mest ulækre perversion.
Den slags, der ikke er min.
Jeg synes, det er fedt.
Ingen bliver såret, og de er glade. Det er det vigtigste.
- Min afsky er vigtig. - Kun lidt.
Sympati på vej, ægtemand!
Min søde, mærkelige mand.
Jeg er ked af, at vi drillede dig med din plantefar.
Vi kan se, at din smerte er ægte.
Jeg kondolerer.
Jeg har hørt, han var en god far og en vidunderlig busk.
Tak, fordi du prøvede at hjælpe ham.
Og tak for jeres venlighed.
Jeg håber, I vil sige farvel med mig ved solopgang,
når han rejser videre til det store arboret i himlen.
Er det her ikke et stort arboret i himlen?
Klap i.
Livet er så kort. Vi bør leve det fuldt ud.
- Surprise! - Surprise!
Det er en romantisk picnic, hvorfor ikke?
Jeg håber, du har lyst til kompost.
Du lugter ked af det, min elskede. Hvad er der galt?
Det her er svært.
Jeg leder efter de rette dufte til at sige det.
Åh nej. Nej, nej, nej.
I er smukke væsener,
og jeg elsker, hvor vilde I er med mig,
men jeg er faldet for en anden.
Dit plante-svin!
Hvem eller hvad?
Kaffe.
Jeg vidste ikke, jeres store blomst var lige her.
I vil ikke tro det, men min fars skimmelsvamp er væk.
Han har nye bønner på vej. Det er et mirakel!
Det gør mig så glad.
Kærlighed overvinder alt, selv sygdom.
Tak, fordi du aldrig opgav mig.
Jeg kunne ikke bare lade dig dø her.
Nej, men du kan lade mig leve her.
Tak, fordi I kom til dette latterlige bryllup,
som om der er andet at lave i denne gudsforladte rumlosseplads.
George Washington Carver sagde engang:
"Alt afslører sine hemmeligheder, hvis man elsker det nok.
Ikke alene har jeg opdaget,
at når jeg taler med den lille blomst eller den lille jordnød,
afslører de deres hemmeligheder,
men jeg har opdaget, at når jeg kommunikerer med folk i stilhed,
afslører de også deres hemmeligheder, hvis man elsker dem nok."
Den fyr var en pralhals.
Jeg græder til et plantebryllup.
Hvorfor?
Fordi du er fantastisk.
Det er ikke tårer. Det er allergi.
Dumme pollen.
Nå, men her, omgivet af venner og blade,
erklærer jeg jer nu plante og anden plante.
Folkens, jeg vil nu skænke min fars hjemmedyrkede kaffe til en skål.
Hej.
Det er okay, min ven.
Jeg er glad på dine vegne.
Det var smukt.
Jeg håber, I får hundredvis af dejlige år sammen.
Jeres venlige ord er den bedste bryllupsgave, jeg kunne få,
og også den billigste.
Ingen kaffe til mig.
Koffein får mine ben til at ryste.
Lev lidt.
Du virker så trist og fjern.
Er vi ikke et "vi" mere?
Hvorfor skulle du ønske det?
Jeg har ødelagt det hele.
Marianne, den slags sker.
Nogle gange mødes folk, nogle gange forelsker de sig.
Nogle gange skilles de for at gå på college,
og så prøver de en plante-ting, de begge ønskede,
og det går ikke.
Men hvis man er ærlig og sød og bliver ved med at prøve,
får man en dag det her.
Og du er ærlig og sød.
Vil du blive ved med at prøve?
Ja.
For kærlighed i alle former.
For kærlighed.
Søde Java-lava, det er varmt.
Squashmælk
Tekster af: Satine von Gersdorff