"Жила-була прекрасна принцеса.
Та на неї було накладено жахливе прокляття,
яке міг зруйнувати лише перший поцілунок кохання.
Вона була заточена в замку,
який охороняв жахливий вогнедихаючий дракон.
Багато хоробрих лицарів намагалось визволити її з цієї страшної в'язниці,
та це нікому так і не вдалося.
Вона чекала під охороною дракона,
нагорі найвищої башти
на перший поцілунок свого коханого".
Наче це колись станеться.
Що за нісенітниці...
- Давай! - Давай!
- Гадаю, воно тут. - Гаразд. Давайте схопимо його!
Зачекайте. Ви знаєте, що воно може зробити з вами?
Так, воно перемеле твої кістки собі на хліб.
Узагалі-то так роблять велетні.
Огри ж значно гірші.
Вони пошиють собі одяг зі щойно здертої шкіри.
- Hi! - Вони вирвуть вам печінку.
Перетворять ваші очі на желе.
- До речі, чудово з тостами. - Назад! Назад, чудовисько!
Назад! Попереджаю!
Правильно.
Це та частина, де ви тікаєте.
І тримайтеся подалі звідси!
"Розшук. Казкові істоти."
Гаразд. Цей уже повний. Забирайте!
- Везіть. Давай! - Наступний!
Віддай! Твоїм польотам кінець.
20 срібників за відьму. Наступний!
- Вставай! Давай! - 20 срібників.
- Ану сиди! - Тихо!
Ця клітка занадто мала.
Не треба мене здавати. Я більше не буду впертим.
Я можу змінитися. Прошу! Дай мені ще один шанс!
- Стули пельку. - Наступний!
- Що у вас? - Це маленька дерев'яна лялька.
Я не лялька. Я справжній хлопчик.
П'ять шилінгів за божевільну іграшку.
- Заберіть її. - Батьку, будь ласка! Не дозволь!
- Допоможи! - Наступний. Що у вас?
У мене віслюк, який розмовляє.
Добре. Візьмемо за 10 шилінгів, якщо зможете це довести.
Ну ж бо, маленький друже.
Що?
Він просто... Він просто трішки хвилюється.
Взагалі-то він таке базікало. Говори, ти, впертий віслюче!
- Годі. Я достатньо почув. Охорона! - Ні, він розмовляє!
Це правда.
Я вмію розмовляти. Я люблю розмовляти.
Я найбалакучіший.
- Заберіть її з-перед моїх очей. - Ні!
Я присягаюся! Він вміє розмовляти!
Агов! Я вмію літати!
- Він вміє літати! - Він вміє літати!
Він вміє розмовляти!
Саме так, дурню! Тепер я літаючий віслюк, що розмовляє!
Може, ти бачив літаючий дім, може навіть суперлітуна,
та б'юся об заклад, що літаючого віслюка ти не бачив.
Схопити його!
За ним! Він тікає!
Взяти його! Сюди! Повертай!
Гей, ти. Огр!
Що?
Наказом лорда Фарквода
я уповноважений взяти вас обох під арешт
і перевезти у вказане місце.
Невже? Ти і яка армія?
Можна я тобі щось скажу?
Слухай, це було дійсно щось. Неймовірно!
Ти зі мною розмовляєш?
Так, я розмовляв із тобою.
Можна сказати, яким ти там був класним? Тобто з тими охоронцями.
Вони ж гадали, що вже впіймали мене. А тут з'явився ти, і бах!
Вони просто в штани наклали.
Ця картина мене добряче потішила.
- Це чудово. Справді. - Чорт, добре бути вільним.
То чому б тобі тепер не піти й не відсвяткувати свободу з друзями?
Але в мене немає друзів, і сам я назад не піду.
Стривай! У мене є чудова ідея! Я буду з тобою.
Ти здорова зелена бойова машина.
Разом ми розлякаємо всіх, хто стане в нас на шляху.
Овва! Це було дійсно страшно.
Якщо ти не проти, відзначу,
якщо це не спрацює, то твоє дихання точно досягне цілі,
бо тобі треба "Тік-Так" чи щось таке,
бо з рота в тебе смердить!
Ти мені ледь волосся в носі не спалив,
як тоді, коли...
А потім я з'їв кілька гнилих ягід.
Того дня в мене були шалені гази.
Чому ти йдеш за мною?
Я тобі скажу, чому.
Тому що я самотній
Нікого немає тут зі мною
Усі мої проблеми зникли
Ніхто з мене не насміхається
Але в тебе мають бути друзі
Припини співати!
Не дивно, що в тебе нема друзів.
Тільки справжній друг може бути таким відвертим.
Послухай, малий віслюче. Подивися на мене. Хто я?
- Дуже високий хлопець? - Ні! Я огр.
Знаєш: "Хапайте факели й вила."
Тебе це не обходить?
Hi.
- Чесно? - Чесно-пречесно.
Хлопче, ти мені подобаєшся. Як тебе звати?
Шрек.
Шрек? Знаєш, що мені в тобі подобається, Шреку?
Ти з тих, кому наплювати, що про них думають інші.
Мені це подобається, я це поважаю, Шреку. Ти класний.
Поглянь на це. Хто б хотів жити в такому місці?
Взагалі-то це мій дім.
Чудово! Просто прекрасно. Ти непоганий дизайнер.
Дивовижно, що ти зміг зробити з таким скромним бюджетом.
Мені подобається цей камінь. Це гарний камінь.
ГЕТЬ - ОБЕРЕЖНО, ОГР НЕБЕЗПЕЧНО
Ти, мабуть, не дуже полюбляєш розваги, так?
Я люблю бути на самоті.
Знаєш, я теж люблю. Це ще одна наша спільна риса.
Я ненавиджу, коли над головою хтось висне.
Ти їм натякаєш піти, а до них не доходить.
А потім - таке тривале незручне мовчання.
- Можна я залишуся з тобою? - Що?
Можна я залишуся з тобою, будь ласка?
- Звичайно! - Справді?
- Hi. - Будь ласка! Я не хочу повертатися!
Ти не знаєш, як це, коли тебе всі вважають потворою. А може, й знаєш.
Саме тому ми мусимо бути разом. Ти маєш дозволити мені залишитися!
- Будь ласка! - Гаразд!
- Але тільки на одну ніч. - Дякую!
- Що ти... Ні! - Як весело буде!
Допізна будемо розповідати один одному байки,
а вранці я напечу вафель.
Де мені спати?
Надворі!
Мабуть, так і треба.
Я не знаю тебе, ти не знаєш мене,
тому, мабуть, надворі - найкраще.
То я пішов.
Добраніч.
Мені дійсно подобається надворі. Я ж віслюк. Я народився надворі.
Так і буду сидіти сам надворі.
Сам, надворі.
Я такий самотній. Нікого немає тут зі мною
Здається, я сказав тобі бути надворі.
Я надворі.
Панове, це далеченько від ферми, але хіба ми маємо вибір?
Це не дім, але теж нічого.
- Яке хороше ліжко. - Попався.
Я знайшов трохи сиру.
Жахливо.
- Це ти, Гордер? - Як ти здогадався?
Годі! Що ви робите в мене вдома?
Агов!
Ні. Зніміть домовину зі столу.
А куди нам її покласти? Ліжко ж зайняте.
Що?
Я живу на болоті. Я розвісив таблички. Я жахливий огр!
Що мені ще зробити, щоб мене не турбували?
О, ні.
Hi!
Що?
- Припини. - Не штовхайся.
Що ви робите в мене на болоті?
Болото!
Боже.
Гаразд, забирайтеся. Усі геть!
Давайте! Пішли! Геть! Гей!
- Швидко. Давайте! - Ні!
Hi. He туди.
Не дивися на мене. Я їх не запрошував.
Чорт забирай, нас ніхто не запрошував.
- Що? - Нас змусили сюди прийти.
- Хто? - Лорд Фарквод.
Він розлютився і підписав розпорядження про наше виселення.
Гаразд.
Хтось знає, де знайти Фарквода?
Я знаю. Я знаю, де він.
Ще хтось знає, де його знайти?
- Зовсім ніхто? -Я!
- Ніхто? - Вибери мене!
Я знаю! Я!
Гаразд.
Увага всім казковим істотам.
Не почувайтеся, як удома. Термін вашого запрошення минув.
Я негайно вирушаю до цього Фарквода,
щоб викинути вас із моєї землі й повернути туди, звідки ви прийшли!
Ти! Ти підеш зі мною.
Гаразд, як приємно це чути, друже.
Шрек і Віслюк, два вірних друга на шляху ураганної міської пригоди.
Мені це подобається!
Я знову на дорозі
- Співай зі мною, Шреку. - Агов.
Не дочекаюся, щоб знову вийти на дорогу
Що я казав про співи?
- А свистіти можна? - Ні.
- А мугикати? - Гаразд, мугикай собі.
Годі. Він готовий говорити.
"Біжи якнайшвидше.
Ти мене не впіймаєш. Я імбирна людина!"
- Ти чудовисько. - Тут не я чудовисько. А ти.
Ти і решта казкового сміття, що отруює мій досконалий світ.
Тепер кажи! Де всі інші?
З'їж мене!
Я намагався бути справедливим з вами, істоти.
Тепер моєму терпінню настав кінець! Кажи, або я...
Ні, тільки не ґудзики. Тільки не мої глазуровані ґудзики.
Гаразд. Хто їх ховає?
Гаразд, я скажу тобі. Ти знаєш булочника?
- Булочника? - Булочника.
Так, я знаю булочника, який живе у провулку Друрі?
Вона одружена з булочником.
- З булочником? - З булочником!
Вона одружена з булочником.
Лорде! Ми знайшли його.
То чого ж ви чекаєте? Заносьте.
- Чарівне Дзеркало... - Не кажи йому нічого!
Hi!
Доброго вечора.
Дзеркальце, дзеркальце, на стіні,
чи це не найпрекрасніше королівство на світі?
Технічно ви не король.
Телоніусе.
- Що ти казав? - Я хотів сказати, що ви ще не король.
Але можете ним стати. Усе, що треба зробити - одружитися з принцесою.
Продовжуй.
Сядьте й розслабтеся, мілорде,
бо зараз ви побачите найкращих на сьогодні незаміжніх жінок.
Ось вони!
Незаміжня номер один
з далекого королівства.
Вона любить суші й постійні купання в гарячих ваннах.
Її хобі - готування їжі та прибирання за двома злими сестрами.
Будь ласка, привітаймо Попелюшку.
Незаміжня номер два - дівчина в накидці з капюшоном
зі світу фантазій.
Хоча вона й живе із сімома чоловіками, не все так просто.
Поцілуй її мертві заморожені губи й дізнаєшся, скільки в ній життя.
Ну ж бо. Кинь усе заради Білосніжки!
І нарешті
незаміжня номер три з полум'яним волоссям,
яку охороняє вогнедихаючий дракон у замку, оточеному кип'ячою лавою!
Та хай це вас не розслабляє. Вона, як заряджений пістолет,
любить "Піна-коладу" й прогулянки під дощем.
Ваша, тільки врятуйте, - принцеса Фіона!
Отже, незаміжня номер один,
незаміжня номер два чи незаміжня номер три?
- Друга! - Третя!
Третя? Перша? Третя?
Третя! Виберіть номер три, мілорде!
Гаразд, номер три!
Лорде Фарквод, ви обрали принцесу Фіону.
Принцеса Фіона. Вона ідеальна.
Усе, що мені треба зробити, знайти когось, хто б пішов...
Мені, мабуть, варто згадати про те, що відбувається вночі.
- Я зроблю це. - Так, але після заходу сонця...
Мовчати! Принцеса Фіона буде моєю королевою,
і в Дулока нарешті буде ідеальний король!
Капітане, зберіть своїх найкращих людей.
Ми влаштуємо турнір.
ви припаркувалися у ЛАНСЕЛОТІ
Ось він. Це тут. Це Дулок.
Я ж казав тобі, що знайду його.
Мабуть, це і є замок лорда Форквода.
Саме так.
Не думаєш, що він щось компенсує?
Зачекай. Стривай, Шреку.
Поквапся, люба. Ми запізнюємося. Швидше.
Гей, ти!
Зачекай. Послухай, я не збираюся тебе їсти.
Я тільки...
Тут тихо.
Занадто тихо.
- Де всі? - Поглянемо сюди!
Довідка
Потягніть
Ласкаво просимо до Дулока, Такого ідеального міста
Тут діють правила, Про які ми вам розповімо.
Не шуміть, будьте як усі І будете добре жити.
Дулок - ідеальне місце.
По газонах не ходіть, начистьте Черевики, витріть обличчя.
Дулок - це, Дулок - це,
Дулок - це ідеальне місце.
ЛАСКАВО ПРОСИМО ДО ДУЛОКА
Овва.
- Давай ще раз! - Ні. Ні-ні! Ні.
Хоробрі лицарі.
Ви найкращі на всю округу.
Сьогодні один із вас доведе...
Гаразд. Ти на вірному шляху до прочуханки.
Вибач.
Чемпіон матиме честь... Ні, привілей
врятувати прекрасну принцесу Фіону
із замку з вогнедихаючим драконом.
Якщо з певної причини переможець зазнає невдачі,
його місце займе наступний
і так далі.
Дехто з вас може загинути, але це та жертва, яку я хочу принести.
Аплодисменти
Оголошую турнір відкритим!
А це що таке?
- Яке бридке! - Це не дуже ввічливо.
Це ж просто віслюк.
Справді. Лицарі, новий план!
Той, хто вб'є огра, стане чемпіоном! Схопити його!
- Схопити його! - Облиште! Годі вже.
Уперед! Схопити його!
Може владнаємо це за кухлем пива?
Убити чудовисько!
Ні? Добре.
Давайте!
Чорт!
Гей, Шреку, дай я вдарю! Дай я!
Так!
Стільцем! Стільцем його!
Так!
Дякую!
Величезне спасибі! Я тут буду до четверга. Спробуйте яловичину!
Віддати наказ, сер?
Ні, у мене є краща ідея.
Народе Дулока, ось ваш чемпіон!
- Що? - Вітаю, огре.
Ти виграв честь відправитися на пошуки благородних пригод.
Пошуки? Я й без того в пошуках, мізкую, як повернути своє болото.
- Твоє болото? - Так, моє болото!
Куди ти викинув усіх казкових істот!
Дійсно. Гаразд, огре, давай домовимося.
Виконаєш для мене це завдання, і я поверну тобі твоє болото.
Точно таким, яким воно було?
До останньої слизької поганки.
- А як щодо переселенців? - Підуть.
Яке завдання?
Давай перевіримо, чи правильно я все зрозумів. Ти поб'єш дракона
і врятуєш принцесу лише для того, щоб Фарквод повернув тобі болото,
якого в тебе начебто нема лише тому, що там поселилась купа потвор.
- Я правильно зрозумів? - Знаєш що?
Може, є добра причина на те, щоб віслюки не розмовляли.
Я не розумію, Шреку. Чому ти просто не показав йому, якими бувають огри?
Задушив би його, взяв в облогу його фортецю,
перемолов його кістки собі на хліб, й інші огрські прибамбаси.
Я знаю що.
Я міг би обезголовити все село
й нанизати їх голови на спис,
потім узяти ніж, порозрізати їхні селезінки й випити все з них.
Непогано звучить?
Ні, щось не дуже.
До твого відома, в огрів зовсім інші інтереси, ніж думають люди.
- Наприклад? - Наприклад?
Огри - як цибуля.
- Вони смердять? -Так. Ні!
- Від них плачеш? - Ні!
Якщо їх залишити на сонці, вони стають коричневими,
і на них починають проростати білі волосинки.
Ні! Шари!
Цибуля має шари.
Огри мають шари! Цибуля має шари.
Зрозумів? Ми маємо шари.
Ви маєте шари.
Знаєш, а цибулю не всі люблять.
Торт! Усі люблять торти! Вони теж мають шари.
Мені байдуже до того, що люблять усі.
Огри не схожі на торти.
Знаєш, що ще всім подобається? Парфе.
Ти зустрічав хоч когось, кому б ти сказав: "Скуштуймо парфе", -
а він тобі: "Ні, я не люблю парфе"? Це смакота.
Ні! Ти маленька набридлива в'ючна тварина!
Огри - як цибуля! Крапка.
Бувай. Побачимося пізніше.
Парфе, мабуть, найсмачніша річ на цій бісовій планеті.
Знаєш, мені більше подобалося, коли ти бубнів.
У тебе є хустинка чи ще щось? Бо тут у мене таке.
Від одного слова "парфе" в мене слина потекла.
Шреку! Це ти?
Ти хоч попереджав би, коли збираєшся підпустити.
- У мене ж рот був відкритий. - Повір мені, Віслюче,
якби це був я, ти б уже був мертвий.
Це сірка.
- Мабуть, ми вже близько. - Так, точно, сірка.
Не розповідай тут про сірку.
Я знаю, що нюхаю. То була не сірка.
І не це каміння.
Так, доволі величенький, але поглянь на розташування.
Шрек?
Пам'ятаєш, ти казав, що огри мають шари?
Ага.
Я хочу зізнатися в дечому.
У віслюків нема шарів.
Ми не можемо сховати страх у рукаві.
Стривай. У віслюків нема рукавів.
Ти знаєш, про що я.
Тільки не кажи, що боїшся висоти.
Ні, я просто трохи незручно почуваюся на розхитаному мості
над киплячою лавою!
Облиш, Віслюче. Я буду поряд, гаразд?
Для моральної підтримки,
ми разом дитячими кроками, помалу подолаємо цю штуку.
- Чесно? - Чесно-пречесно.
Гаразд, мені стало значно краще.
Тільки продовжуй іти.
-1 не дивися вниз. - Гаразд, не дивитися вниз.
Не дивитися вниз. Продовжувати йти. Не дивитися вниз.
Шреку! Я дивлюся вниз!
Боже, я не можу! Дай я зійду, будь ласка!
- Але ж ти вже пройшов півдороги. - Я знаю, що та половина безпечна!
Гаразд. У мене немає на це часу. Повертайся.
- Шреку, ні! Зачекай! - Віслюче...
- Тоді потанцюємо, гаразд? - Не роби так!
Вибач. Як робити?
- Так? - Так!
Так? Робити так. Гаразд.
Ні, Шреку!
- Ні! Припини! - Ти сказав "так". Я так і роблю.
Я загину. Шреку, я загину.
Молодець, Віслюче. Добре.
Круто.
То де ця вогнедихаюча істота з хворим горлом?
Усередині, чекає, щоб ми її врятували.
Я мав на увазі дракона, Шреку.
Ти боїшся?
Ні, але...
Добре. Я теж не боюся.
Нема нічого страшного в тому, що ти боїшся.
Страх - це відповідь організму на незнайому ситуацію.
Мабуть, варто додати, незнайому небезпечну ситуацію.
У випадку з вогнедихаючим драконом, який пожирає лицарів,
тебе не можна назвати боягузом,
якщо ти трохи наляканий, знаєш, про що я?
Дзуськи я боягуз. Я це знаю.
Віслюче, два слова, гаразд?
Стули пельку.
Йди пошукай сходи.
Сходи? Я гадав, ми шукаємо принцесу.
До принцеси треба дістатися сходами до найвищої башти.
- Чому ти вважаєш, що вона там буде? - Я якось читав у книжці.
Добре. Ти розбирайся з драконом. Я займуся сходами.
Я знайду ці сходи. Я їх натовчу.
Так. Знайду, тоді вони самі не знатимуть, куди ведуть.
Підійду рішучими кроками.
Як ударю по них. Не треба мені баки забивати. Я розуміюся на сходах.
Я долав сходи. Якби тут були сходи,
я б ними пройшовся.
Принаймні ми знаємо, де принцеса, але де...
Дракон!
Віслюче, стережись!
Попався!
Hi. Hi. Hi!
Які в тебе великі зубки.
Тобто великі блискучі зубки.
Ти, мабуть, часто це чуєш від своєї їжі,
але мабуть, ти їх відбілюєш,
тому що в тебе сліпуча усмішка.
Здається, це м'ятна свіжість?
Знаєш, що ще?
Ти... Ти дівчина-дракон!
Звісно. Тобто, звичайно, ти дівчина-дракон!
Ти так і випромінюєш жіночу красу.
Що з тобою? В око щось потрапило?
Слухай, я б звичайно залишився, та знаєш, я...
У мене астма, не знаю, чи виживу,
якщо будеш весь час пускати такі кільця.
Шреку!
Ні! Шреку!
- Прокинься! - Що?
Ти принцеса Фіона?
я.
Чекаю на відважного лицаря, який мене врятує.
Як гарно. Тепер ходімо!
Зачекайте, сер Лицар.
Це ж наше перше побачення.
Хіба це не чудовий, романтичний момент?
- Так, вибачте, пані. Часу нема. - Зачекай. Що ти робиш?
Ти маєш взяти мене на руки
й спустити через це вікно по мотузці на доблесного коня.
У тебе було достатньо часу, щоб усе це спланувати, так?
Але ми мусимо цінувати цю мить!
Ти міг би продекламувати для мене епічну поему.
Баладу? Сонет!
- Жартівливий вірш? Хоч щось! - Я так не думаю.
Можна принаймні дізнатися ім'я мого чемпіона?
Шрек.
Сер Шрек.
Сподіваюся, ви приймете цей сувенір на знак моєї вдячності.
Дякую!
Ти не вбив дракона?
У моєму списку завдань цього немає. Тепер ходімо!
Але ж це неправильно!
Ти мав увірватися зі стягом, оголити меч.
Так робили всі інші лицарі.
Так, саме перед тим, як згоріти дотла.
Не в цьому справа.
Стривай. Що ти робиш? Вихід там.
Я мушу врятувати свого віслюка.
Що ж ти за лицар?
Який уже є.
Повільніше. Повільніше, крихітко, будь ласка.
Я вважаю, що правильно спочатку пізнати одне одного
краще. Можеш називати мене старомодним.
Я не хочу поспішати й переходити на фізичні відносини.
Я морально не готовий до таких стосунків,
серйозних, справді, не міг слово підібрати.
Серйозних. Це небажаний фізичний контакт.
Що ти робиш?
Гаразд. Давай трохи пригальмуємо й рухатимемось поступово.
Нам справді варто спочатку побути друзями,
може, краще навіть по листуванню.
Бо я постійно в дорозі і так люблю отримувати листівки...
Я хотів би залишитися, але...
Не роби так! Це мій хвіст! Це мій власний хвіст!
Ти його відірвеш. Я не дозволяю...
Що ти збираєшся з цим робити?
Годі. Нізащо. Ні!
Hi! Hi. Hi!
- Привіт, принцесо! - Він розмовляє!
Так, проблема в тому, як примусити його замовкнути.
Гаразд, ви двоє, біжіть до виходу!
Я розберуся з драконом.
Біжіть!
Тобі вдалося!
Ти врятував мене! Ти дивовижний! Ти...
Ти прекрасний. Ти...
Мушу визнати, що ти дещо незвичайний.
Твої вчинки чудові, а душа чиста.
Я навіки перед тобою в боргу.
І який хоробрий лицар може обійтися без благородного коня?
Так, сподіваюся, ти це чув. Вона назвала мене благородним конем.
Вона думає, що я кінь.
Битву виграно.
Ви можете зняти шолом, сере Лицар.
- Hi! - Чому ні?
Волосся в ньому заплуталося.
Будь ласка. Я хотіла б побачити обличчя мого рятівника.
Ні, не хотіли б.
Але тоді як ти поцілуєш мене?
Що? Цього не було в описі завдання.
Може це бонус?
Ні, це доля. Ти ж знаєш, як все має бути.
Принцесу, заперту в замку, який охороняє дракон,
рятує хоробрий лицар,
і вони насолоджуються першим поцілунком справжнього кохання.
Зі Шреком? Ти думаєш... Стривай.
Стривай. Ти думаєш, що Шрек - твоє справжнє кохання?
Так.
Ти думаєш, що Шрек - твоє справжнє кохання!
Що тут смішного?
Скажу просто - я не твій тип, ясно?
Звісно мій. Ти мій рятівник.
Тепер... Тепер зніми свій шолом.
Слухай. Я не думаю, що це хороша ідея.
- Просто зніми шолом. - Не збираюся.
- Знімай. - Ні!
- Негайно! - Гаразд!
Спокійно. Як накажете, ваша Високосте.
Ти... Ти огр.
Ти чекала чарівного принца.
Взагалі-то так.
Ні. Це все неправильно. Ти не повинен бути огром.
Принцесо, лорд Фарквод послав мене, щоб урятувати вас, зрозуміло?
Це він хоче на вас одружитися.
Тоді чому він не прийшов рятувати мене?
Гарне питання. Запитаєш, коли доберемось.
Мене має рятувати справжнє кохання, а не огр і його тварина.
От тобі й благородний кінь.
Принцесо, ти не полегшуєш мені завдання.
Вибач, але твоє завдання - не моя проблема.
Передай лорду Фаркводу, якщо він хоче врятувати мене правильно,
я чекатиму на нього тут.
Я не хлопчик на побігеньках. Я хлопчик на доставці.
Ти не посмієш.
- Відпусти мене! - Ти йдеш, Віслюче?
Просто за тобою.
Відпусти мене, інакше наслідки будуть жахливі!
Де твоє почуття гідності? Відпусти мене!
Гаразд, ще одне питання. Скажімо, в тебе закохалася жінка,
але тобі вона не дуже подобається.
Як їй пояснити це, щоб не завдати їй болю,
а вона тебе не підсмажила й не з'їла? Що зробити?
Просто скажи їй, що вона - не твоє справжнє кохання.
Кожен знає, що трапляється, коли знаходиш своє...
Агов!
Що швидше ми дістанемося до Дулока, то краще.
Тобі там сподобається, Принцесо. Це прекрасне місто!
А який мій наречений? Лорд Фарквод? Як він виглядає?
Скажемо так, Принцесо.
На зріст Фарквод невеликий.
Не знаю, Шреку. Про його зріст небагато кажуть.
Годі. Припиніть обидва.
Ви просто заздрите, що ніколи не зможете стати
такими великими правителями, як лорд Фарквод.
Може, ви й праві, Принцесо.
Та краще оціните завтра, коли самі побачите його.
Завтра? Це займе стільки часу?
- Хіба нам не треба розбити табір? - Ні, це займе ще більше часу.
- Ми можемо йти далі. - Але в лісі грабіжники.
Тайм-аут, Шреку! Розбити табір - точно звучить непогано.
Годі вам. Я страшніший за будь-що, що можна зустріти в лісі.
Мені треба знайти місце для табору негайно!
- Гей! Сюди. - Шреку, можна знайти краще місце.
Я не думаю, що для принцеси це підходить.
Ні, тут чудово. Тільки треба кілька домашніх штрихів.
Домашніх штрихів? Наприклад?
Двері? Джентльмени, добраніч.
Хочеш, я прийду й прочитаю тобі казку на ніч? Бо я можу.
Я сказала добраніч!
Шреку, що ти робиш?
Я... Знаєш... Облиш. Я просто пожартував.
Он та, це Релікт,
єдиний огр, який зміг плюнути через три пшеничні поля.
Справді. Так.
Можеш моє майбутнє за цими зірками прочитати?
Зірки не передбачають майбутнє, Віслюче. Вони розповідають історії.
Он там Кривавий Горіх, що страждає на гази. Здогадайся, чим він відомий.
Ти все це вигадуєш.
Ні, поглянь. Он він,
а там група мисливців, що тікають від смороду.
Дурня все це, просто купа крапочок.
Віслюче, іноді за зовнішньою оболонкою криється дещо інше.
Забудь.
Шреку, а що ми будемо робити, коли отримаємо назад наше болото?
Наше болото?
Коли закінчимо з порятунком принцеси і все таке.
Ми? Віслюче, немає ніякого "ми". Ніякого "наше".
Є лише я і моє болото.
Найперше, що я зроблю - збудую триметрову стіну навколо своєї землі.
Ти вразив мої почуття, Шреку. Дуже глибоко вразив.
Знаєш, що я думаю?
Гадаю, що вся ця стіна - просто спосіб відгородитися від усіх.
- Ні, ти так гадаєш? - Ти щось приховуєш?
Не бери в голову, Віслюче.
Зараз знову почнеш про цибулю, так?
Ні, я скажу, щоб ти дав мені спокій.
- Чому не хочеш про це поговорити? - А чому ти хочеш?
- Чому ти впираєшся? - Я не впираюся.
- Ні, впираєшся. - Віслюче, я тебе попереджаю.
Від кого ти намагаєшся відгородитися? Скажи мені, Шреку.
Від усіх! Зрозумів?
Хоч до чогось дістались.
Я тебе прошу!
Що в тебе за проблема, Шреку? Чому ти проти всього світу?
Це не в мене проблема, зрозуміло?
Здається, це у світу проблема зі мною.
Люди дивляться на мене і починають репетувати: "Допоможіть! Тікайте!
Великий, тупий, потворний огр!"
Вони судять мене до того, як познайомляться зі мною.
Тому мені краще бути самому.
Знаєш, що?
Коли ми зустрілися, я не думав, що ти великий, тупий, потворний огр.
Так, я знаю.
А віслюки на небі є?
Є Балакун, маленький і докучливий.
Так. Тепер бачу. Великий, сяючий. Отам?
- Це місяць. - Гаразд.
Знову. Покажи мені ще раз.
Дзеркальце, покажи мені її. Покажи мені принцесу.
Ідеальна.
Так, мені подобається так.
- Ну ж бо, крихітко. Мені подобається. - Віслюче, прокинься.
- Що? - Прокидайся.
- Що? - Доброго ранку.
Як щодо яєчні?
- Доброго ранку, принцесо! - Це з якої нагоди?
Здається, вчора ми недобре почали.
Я хотіла повернути борг. Врешті-решт, ти ж мене врятував.
Дякую.
Поїжте. У нас попереду великий день.
- Шреку! - Що? Це комплімент.
Я завжди кажу, що краще зовні, ніж всередині.
Так не поводяться перед принцесою.
- Дякую. - Вона така ж огидна, як ти.
Знаєш, ти не зовсім така, як я очікував.
Може, не варто судити людей до того, як познайомишся з ними ближче?
Агов!
Принцесо!
Стривай. Що ти робиш?
Спокійно, любове моя, я твій рятівник!
І я рятую тебе від цього зеленого
- чудовиська. - Агов!
Це моя принцеса! Іди собі свою знайди!
Будь ласка, чудовиську! Не бачиш, що я тут трохи зайнятий?
Слухай, приятелю, не знаю ким ти себе вважаєш!
Звичайно! Як грубо з мого боку. Будь ласка, дозвольте представитися.
Веселун!
Я відбираю в багатіїв І віддаю нужденним
- Він бере невеличкий відсоток собі - Та я не жадібний
Я рятую красунь Боже, я хороший
- Що за хлопець Мосьє Гуд - Уперед.
Я люблю чесні бої І зухвалих дівчат
Він що каже, Любить, щоб було...
Оплачено.
Отже
Коли огр у кущах Хапає леді ззаду
- Це погано - Це погано
Коли красуня з чудовиськом, Я просто шаленію
Він розлючений Він дуже-дуже злий
Я візьму ніж І встромлю тобі в серце
Дивіться на мене, хлопчики, Бо я починаю
- Чорт, дістало! - Ти маленька...
Ходімо?
Стривай-но.
Стій. Зачекай.
- Де ти такого навчилася? - Чого?
Цього! Того, що було. Це дивовижно!
Де ти такого навчилася?
Коли живеш сама,
доводиться вчитися таких речей на випадок, якщо...
- У тебе в дупі стріла! - Що?
- Погляньте. - Ні. Це все моя провина.
- Вибач. - Що? Що сталося?
- Шрека поранено. - Шрека поранено. Шрека поранено?
Ні. Шрек помре.
Віслюче, зі мною все гаразд.
Ти не можеш зі мною так повестися. Я занадто молодий, щоб ти помер.
Не заплющуй очі. Поверни голову і покашляй.
- Хтось знає метод Хаймліха? - Віслюче! Заспокойся.
Якщо ти хочеш допомогти Шрекові, біжи до лісу
і принеси блакитну квітку з червоними колючками.
Блакитна квітка, червоні колючки. Іду. Блакитна квітка, червоні колючки.
Блакитна квітка, червоні колючки.
Не вмирай, Шреку. Як побачиш довгий тунель, тримайся подалі від світла!
- Віслюче! - Віслюче!
Так. Блакитна квітка, червоні колючки.
- Блакитна квітка, червоні колючки. - А навіщо ця квітка?
Щоб позбутися Віслюка.
Так, тепер стій спокійно, я висмикну стрілу.
Гей! Тихше зі смиканням.
- Вибач, але її треба дістати. - Ні, це ніжне місце.
Так, стій.
Те, що ти робиш - важко назвати допомогою.
Не рухайся.
- Послухай, тайм-аут. - Може, ти...
Гаразд. Що ти пропонуєш?
Блакитна квітка, червоні колючки.
Було б значно простіше, якби я розрізняв кольори!
Блакитна квітка, червоні колючки.
Тримайся, Шреку! Я йду!
Так не піде.
Я вже бачу наконечник. Майже...
Нічого не було. Ми просто...
Слухай, якщо ви хотіли побути наодинці, могли б просто попросити.
Облиш! Я про це навіть не думав.
Принцеса просто...
Що це? Це кров?
Агов!
Ось він, Принцесо.
Твоє майбутнє чекає на тебе.
- Це Дулок? - Так, я знаю.
Шрек гадає, що лорд Форквод намагається дещо компенсувати,
і це означає, що в нього дуже...
я...
- Мабуть, нам краще йти далі. - Звичайно. Але, Шреку?
Я хвилююся за Віслюка.
- Що? - Поглянь на нього.
- Він не дуже добре виглядає. - Про що це ти? Усе гаразд.
Вони завжди так кажуть,
а потім раз - і ти вже лежиш на спині.
- Мертвий. - А вона права.
У тебе жахливий вигляд. Може посидиш?
- Я зроблю тобі чай. - Я не хотів про це говорити,
та в мене шия болить, і коли я так голову повертаю, дивіться.
- Бачите? - Хто хоче їсти?
- Піду знайду, щось на вечерю. - Я назбираю дров.
Ви куди? Я не відчуваю пальців ніг!
У мене ж на ногах нема пальців!
Хочеться, щоб хтось мене обійняв.
Смачно. Дуже смачно.
- Що це? - Щур.
Засмажений не вертелі.
Це правда?
Пальчики оближеш.
Тушковані щури теж чудові.
Не хочу хвалитися, але тушкованого щура я готую відмінно.
Мабуть, завтра я буду вечеряти трохи інакше.
Може, прийдеш якось до мене в гості на болото.
Я для тебе стільки всього наготую.
Суп із болотної жаби, пиріг із риб'ячих очей, лише вибери.
Я б залюбки.
- Принцесо? - Що, Шреку?
Мені цікаво. Ти...
Ти збираєшся це доїдати?
Хіба не романтика? Подивіться на цей захід сонця.
Захід сонця? Ні! Уже пізно. Уже дуже пізно.
- Що? - Стривай-но.
Я зрозумів, у чому справа.
- Ти боїшся темряви, так? - Так!
Так, я жахливо боюся темряви. Я краще піду до хижі.
Не треба соромитися, Принцесо. Я теж боявся темряви, доки...
Стривайте. Я досі боюся темряви.
- Добраніч. - Добраніч.
Тепер я збагнув, у чому річ.
Ти про що?
Навіть слухати про це не хочу. Я - тварина, у мене є інстинкти.
Я знаю, що ви одне одному подобаєтеся. Я це відчуваю.
Ти з глузду з'їхав. Я її просто веду до Фарквода.
Облиш, Шреку. Прокинься й відчуй феромони.
- Піди до неї й скажи про свої почуття. - Я...
Мені нічого їй казати. Навіть якби я й хотів їй сказати,
ти знаєш... Я не кажу, що це так, бо я не...
Вона принцеса, а я...
- Огр? - Так. Огр.
- Ти куди направився? - Принести ще дров.
Принцесо? Принцесо Фіона?
Принцесо, де ви?
Принцесо?
Страшнувато тут. Я сюди не гратися прийшов.
- Hi! - Hi, допоможіть!
- Шреку! - Ні, все гаразд.
- Що ти зробила із принцесою? - Віслюче, я і є принцеса.
Це я, в цьому тілі.
Господи! Ти з'їла принцесу!
- Ти чуєш мене? - Віслюче!
- Продовжуй дихати! - Ні!
Я витягну тебе звідти. Шреку!
- Шреку! - Це я.
Принцеса?
Що з тобою сталося? Ти інша.
- Я потворна,так? - Так!
З'їла щось не те? Бо я казав Шреку, що щури - погана ідея.
- Ми те, що ми їмо, я казав. Тепер... - Ні.
Я так виглядаю, скільки себе пам'ятаю.
Що ти маєш на увазі? Я тебе такою ще не бачив.
Це відбувається тільки після заходу сонця.
"Уночі ти виглядаєш так, удень - інакше. "І так буде завжди,
до поцілунку справжнього кохання, потім виглядатимеш так, як воно".
Прекрасно. Не знав, що ти пишеш вірші.
Це заклинання.
Коли я була маленькою, відьма наклала на мене заклинання.
Щоночі я стаю цим,
жахливим, потворним чудовиськом.
Мене заточили в башту, щоб я чекала, коли справжнє кохання врятує мене.
Ось чому я мушу вийти заміж за Фарквода завтра
до того, як зайде сонце, і він побачить мене такою.
Гаразд. Заспокойся. Не все так погано.
Не така ти вже й потворна. Гаразд, не буду брехати. Ти потворна.
Ти така лише вночі. Шрек потворний 24 години 7 днів на тиждень.
Віслюче, я ж принцеса,
а принцеса не повинна так виглядати.
Принцесо, а може, не підеш за Фарквода?
Я мушу.
Лише перший поцілунок справжнього кохання може зняти закляття.
Ти начебто огр
і Шрек, у вас багато спільного.
Шрек?
Принцесо, я... По-перше, як справи?
Добре? У мене теж. Усе гаразд.
Я побачив цю квітку й подумав про тебе, бо квітка гарна і...
Насправді квітка мені не подобається, та я подумав, тобі може сподобатися,
бо ти гарна. Та ти мені в будь-якому разі подобаєшся. Я б...
От халепа. Гаразд, як буде, так і буде.
Я не можу вийти заміж за кого хочу.
Подивися на мене, Віслюче.
Тобто, справді,
хто міг би покохати таке потворне чудовисько?
Слова "Принцеса" і "потворне" не сумісні.
Ось чому я не можу залишитися тут зі Шреком.
Мій єдиний шанс жити щасливо - вийти заміж за моє справжнє кохання.
Невже ти не розумієш, Віслюче? Все мусить бути саме так.
Це єдиний спосіб зруйнувати заклинання.
Тоді хоч скажи Шрекові правду.
Ні! Ані слова. Ніхто не повинен дізнатися.
Навіщо розмовляти, якщо потрібно щось тримати в таємниці?
Пообіцяй мені, що нічого не розповіси. Пообіцяй!
Гаразд. Я йому не скажу. А тобі варто було б.
У мене передчуття, що до того, як це закінчиться, мені доведеться
пройти лікування. Ось уже й око сіпається.
Розповісти, не розповісти.
Розповісти.
Шреку, я хотіла щось...
Шреку.
- З тобою все гаразд? - Чудово! Ніколи краще не почувався.
Я не... Я хочу тобі щось розповісти.
Не треба мені нічого розповідати, Принцесо.
- Я достатньо чув учора вночі. - Ти чув те, що я говорила?
Кожне слово.
Я думала, ти зрозумієш.
Я розумію.
Як ти сказала, "Хто б зміг покохати таке потворне чудовисько"?
Але я думала, що для тебе це не має значення.
Так? А таки має.
Саме вчасно.
Принцесо, я вам тут дещо привів.
Що я пропустив?
Хто це сказав? Адже не міг віслюк це сказати.
Принцеса Фіона.
Як я обіцяв. А тепер давай.
Гаразд, огре. Акт на твоє болото, без казкових істот, як домовлялись.
Забирай і йди, поки я не передумав.
Вибачте, Принцесо, що я так здивував вас,
але ви здивували мене,
бо я ще ніколи не бачив такої осяйної краси.
Я лорд Фарквод.
Лорд Фарквод? Ні.
Вибачте мені, мілорде, я просто
прощалась.
Як мило. Але не варто витрачати хороші манери на якогось огра.
У нього все одно немає почуттів.
Ні, ви праві. У нього немає почуттів.
Принцесо Фіона, чарівна, прекрасна, досконала Фіоно.
Я прошу вашої руки.
Чи будете ви ідеальною нареченою для ідеального нареченого?
Лорде Фарквод, я згодна. Ніщо не змусить мене...
Чудово! Я почну приготування до завтрашнього весілля!
Ні! Тобто навіщо чекати?
Давайте одружимося сьогодні до заходу сонця.
Яка нетерпляча, га? Ти права.
Що раніше, то краще. Ще стільки треба зробити!
Постачальник провіанту, торт, ансамбль, список запрошених.
Капітане, зберіть гостей!
Прощавай, огре.
Шреку, що ти робиш? Ти дозволяєш їй піти.
Так? То й що?
Шреку, ти дещо про неї не знаєш.
Я розмовляв із нею вчора. Вона...
Я знаю, що вчора розмовляв із нею. Ви великі друзі, чи не так?
То якщо ви такі друзі, чому не йдеш за нею, до неї додому?
Шреку, я... Я хочу піти з тобою.
Я ж тобі вже казав, чи ні? Ти зі мною додому не підеш.
Я живу сам! Моє болото! Я! Більше нікого!
Затямив? Нікого!
Особливо непотрібних, жалюгідних, надокучливих, балакучих віслюків!
- Але я думав... - Так. Знаєш, що?
Ти думав неправильно!
Шреку.
Віслюче? Що ти робиш?
Я гадав, що ти мав би знати, як виглядають стіни.
Аякже.
Але стіна має бути навколо мого болота, а не проходити через нього.
Стіна буде навколо твоєї половини. Бачиш, це твоя половина, це - моя.
Твоя половина.
Так, моя половина. Я допомагав рятувати принцесу.
Я зробив половину роботи, я отримую половину нагороди.
Тепер подай мені той великий камінь, схожий на твою голову.
- Відійди! - Ні, ти відійди.
- Це моє болото! - Наше болото.
- Відпусти, Віслюче! - Сам відпусти.
- Упертий віслюк! - Смердючий огр.
Гаразд!
Повернися. Я ще не закінчив.
Зате я закінчив.
Від тебе тільки й чути: "Я, я, я!"
То тепер моя черга! Тому замовкни й слухай!
Ти нечесний зі мною.
Ти ображаєш мене і не цінуєш нічого з того, що я роблю!
Ти постійно мене штовхаєш чи відштовхуєш
Так? Якщо я з тобою так погано обходжуся, чому ти повернувся?
Бо так чинять друзі! Вони пробачають одне одного!
Так. Я пробачаю тебе, Віслюче.
Я пробачаю тебе за те, що засадив ножа мені в спину!
Ти такий замкнутий у собі,
що боїшся власних почуттів.
Забирайся геть!
Знову, так само ти й з Фіоною вчинив.
А між іншим, ти їй подобався, може, вона навіть кохала тебе.
Кохала? Вона сказала, що я потворна, жахлива істота.
Я чув, як ви розмовляли.
Вона не про тебе говорила. Вона говорила про когось іншого.
Вона говорила не про мене?
Тоді про кого вона говорила?
Нізащо. Я не буду тобі нічого казати. Ти мене не хочеш слухати.
- Так? Ні! - Віслюче!
Гаразд, слухай. Вибач, гаразд?
Пробач мене.
Мабуть, я справді великий, тупий, потворний огр.
Пробачиш мене?
А навіщо ж тоді друзі, так?
- Так. Друзі? - Друзі.
То що казала про мене Фіона?
Чому ти мене питаєш? Чому б її саму не спитати?
Весілля! Ми нізащо не встигнемо.
Якщо є бажання, то є й спосіб його втілити, а спосіб у мене таки є.
Віслюче?
Мабуть, це мій тваринний магнетизм.
- Іди-но сюди. - Облиш.
Досить нюні розпускати. Цього ніхто не любить.
Залізай і добре тримайся.
Я ще не встиг встановити ремені безпеки.
Народе Дулока,
Шаноблива тиша
ми зібралися тут сьогодні, щоб стати свідками
- поєднання нашого нового короля. - Перепрошую.
Може відразу перейдемо до місця, коли треба казати: "Я згодна"?
Продовжуй.
Іди порозважайся. Якщо будеш потрібна, я свисну. Гаразд?
Шреку, стривай! Зачекай!
- Ти ж хочеш усе зробити правильно? - Ти про що?
Треба дочекатися потрібної миті.
Священик скаже: "Скажіть зараз або замовкніть назавжди."
Тоді ти повинен сказати: "Я протестую!"
У мене нема на це часу!
Зачекай. Що ти робиш? Послухай мене!
- Послухай, ти кохаєш цю жінку, так? - Так.
- Ти хочеш обійняти її? - Так.
- Зробити їй приємне? - Так!
Тоді спробуй бути трохи ніжним
Дівчата люблять усі ці романтичні штучки!
Гаразд! Затямив. Коли священик скаже ці слова?
Треба послухати.
- Силою, наданою мені... - Що ти бачиш?
Там усе місто.
- Оголошую вас чоловіком і... - Вони біля вівтаря.
- ...дружиною, королем і королевою. - Бісів священик. Він уже все сказав.
Я тебе прошу!
Я протестую!
- Шрек? - Що йому тепер треба?
Привіт усім. Гарно проводите час, так?
По-перше, я люблю Дулок. Дуже чисто.
Що ти тут робиш?
Справді, вкрай грубо залишатися живим, коли ти нікому не потрібен,
- та вдиратися на весілля. - Фіоно!
- Мені треба з тобою поговорити. - Тепер ти хочеш поговорити?
Трохи запізно, тому, якщо вибачиш мені.
- Але ти не можеш вийти за нього. - Чому це?
Бо він одружується з тобою лише для того, щоб стати королем.
Нечувано! Фіоно, не слухай його.
- Він не твоє справжнє кохання. - Що ти знаєш про справжнє кохання?
Ну я...
- Тобто... - Як смішно.
Огр закохався у принцесу!
Боже мій.
Сміх
Огр і принцеса!
Шреку, це правда?
Кому яке діло? Це абсурд!
Фіоно, кохана, ми лише за один поцілунок від нашого вічного щастя.
Тепер поцілуй мене!
"Уночі виглядаєш так, удень - інакше."
Я хотіла показати тобі раніше.
Це багато чого пояснює.
Огидно!
Охорона!
Наказую схопити їх! Взяти їх!
- Схопити обох! - Ні!
Цей фокус-покус нічого не змінює.
Весілля відбулося, і це робить мене королем!
- Бачите? - Ні, відпустіть мене! Шреку!
- Hi! - He стійте тут, йолопи!
Геть із дороги! Фіоно!
Я змушу тебе пожалкувати про день, коли ми зустрілись. Тебе четвертують!
- Ти будеш благати про смерть! - Ні! Шреку!
А щодо тебе, дружино...
Фіоно!
...я тебе заточу в тій самій башті до кінця твоїх днів!
Я король! Я вимагаю порядку! Я вимагаю досконалості! Я вимагаю...
Нікому не рухатися. У мене є дракон, і я не побоюся пустить його в хід.
Я віслюк на межі!
Шлюби знаменитостей. Ніколи довго не тривають, так?
Уперед, Шреку.
Фіоно?
Що, Шреку?
Я кохаю тебе.
Чесно?
Чесно-пречесно.
Я теж тебе кохаю.
"Поки тебе не поцілує твоє справжнє кохання,
а потім виглядатимеш так, як воно."
"Виглядатимеш, як твоє кохання."
Фіоно?
Фіоно? З тобою все гаразд?
Так.
Але я не розумію. Я ж повинна бути гарною.
Але ти гарна.
Я сподівалася, що це буде щасливий кінець.
Господи, благослови нас усіх.
Ну ж бо, усі!
Потім я побачив її обличчя
Зараз я вірю
Слухайте!
Я не піддаюся
Сумнівам мого розуму
Я закоханий
Я вірю Я не міг покинути її, як не намагався
Потім я побачив її обличчя
Зараз я вірю Гей!
Не піддаюся Так
Сумнівам мого розуму
Ще раз!
Я закоханий Я вірю
Ну ж бо!
Я вірю Я вірю
Я вірю, гей
Співаймо всі разом!
Я вірю
- Я вірю - Я вірю
Люди позаду!
Я вірю
І ЖИЛИ ВОНИ ЖАХЛИВО ЩАСЛИВО КІНЕЦЬ
Як смішно.
Я задихаюся.
Ukrainian