Pariez că ai multe întrebări care-ți roiesc prin cap.
Câți bani erau în geantă?
Între 350 și o jumătate de milion.
Câți bani îți trebuie, Val?
- Îi împărțim 50-50. - Cât?
- 130 de mii. - Dăm lovitura vineri.
- Nu ajunge! - De cât ai nevoie?
- Îi împărțim 50-50. - Sunt banii mei.
- Da, dar mie nu-mi ajung. - 70 de mii, îi vreau înapoi.
- Șaizeci lipsă. - Șaptezeci.
Șaptezeci, Val. Sunt 70 de mii. Șaptezeci.
Dai pentru oamenii străzii?
Ajută-i pe cei fără adăpost.
Asta-i mărunțiș. Dă-mi ceva serios.
Hai, omule, ajută-mă și pe mine.
Hai, măcar o dată.
Mulțumesc, frate. Hei, ce dracu'? Ce faci—?
Nenorocitule!
- Cât vă datorez? - Două nouăzeci și opt.
Fir-ar să... Hei. Hei, țigările mele!
Scuze, domnule. Dați-mi voie.
Mulțumesc.
O sută...
...două sute...
...trei sute.
O zi bună, domnule Johnson.
Vi se potrivește perfect, domnule.
Și cum doriți să plătiți?
- Vă dau 900 de dolari pe ăsta. - Lasă-mă să văd Magnumul ăla.
Ăsta e.
Cinci sute și pistolul.
Am nevoie de un act de identitate.
Desigur.
Îmi pare rău, domnule Johnson, acest card a fost anulat.
Imposibil.
L-am încercat de două ori. Aveți altă metodă de plată?
Mai încearcă o dată.
Porter. Nu ești mort.
Unde e Val?
Plecat. S-a mutat acum două luni.
- Unde? - Nu știu.
- Cine îți plătește chiria? - Val.
- De ce? - Probabil mită, bănuiesc.
Cum adică “bănuiești”? Nu știi?
Ai un tupeu incredibil să apari aici așa, superior.
Ce, ți-ai adus curva cu tine?
- Nu, nu. - Uită-te!
Uită-te, vezi. Uite. E dinainte să ne cunoaștem, iubito.
Gândește-te puțin.
Doamne.
- Și, ce ai de gând să faci, Porter? - O să-mi recuperez banii.
Adică ce am de gând să-ți fac ție.
Ei bine, asta depinde de tine.
Unde e Val?
Ți-am spus, nu știu.
Și-a răscumpărat locul în sindicat?
Da.
Cum primești plățile?
Un curier, la începutul fiecărei luni, lasă un plic cu bani.
Și cine era ea, până la urmă?
Fata din poză.
Am cunoscut-o când am ieșit din închisoare.
O duceam cu mașina, o protejam cât timp lucra.
Erai pește?
Nu, nu.
Amândoi lucram pentru nenorocitul ăla.
Nu acum.
Da. Revinoți.
Nu.
Val încă vrea să vorbească cu tine.
Scuze, iubito.
Să-i spun să te sune iar?
Nu, vorbesc cu el. Să facă odată.
Val.
Da, ca întotdeauna. Tu?
Da, bine, bine.
De ce? Ești acolo acum?
Stai liniștit, Val. Pentru ei arătăm toți la fel.
Aceeași echipă. Cei de la Chows. De două ori pe săptămână.
Marți și vineri, mereu între 11 și 12. Pe același traseu.
Spălătorie de bani chinezească.
Câți bani erau în geantă?
Între 350 și o jumătate de milion.
Câți bani îți trebuie, Val?
Împărțim 50-50.
Nu, cât îți trebuie ca să, știi tu, să-ți recumperi locul?
În sindicat.
Cât?
- Te referi la Outfit? - Cum vrei tu.
Doamne. Le știi pe toate.
Salut, scumpo.
O sută treizeci de mii.
Partea bună la Chows e că nu merg la poliție. Își rezolvă totul intern.
Și nu simt durerea ca noi.
Ai observat ceva la ei, Val?
Arată periculos. Probabil toți știu arte marțiale.
- De ce? Am scăpat ceva? - Nu purtau centurile de siguranță.
Dăm lovitura vineri.
Ia uite aici.
Ce gust are vinilul ăla?
Val!
Ce?
Problema cu bătaia dată unui chinez e că după o oră, vrei s-o faci din nou.
Da?
O sută patruzeci de mii.
O sută patruzeci de fiecare.
Total.
Total?
Adică 70 de mii? Nu ajunge.
Pentru mine ajunge. Îmi iau câteva luni libere.
Ia geanta, iubito.
Da, dar mie nu-mi ajunge. Îmi lipsesc șaizeci.
Blestemații de asiatici!
Trebuia să-i prindem marți. La naiba!
Am scăpat curat...
...și avem și ceva de arătat.
Fii recunoscător pentru ce ai. Regula numărul unu, Val.
Da.
Da, regula numărul unu.
Ce?
Totul e în regulă.
Doar că nu-i destul, bine?
Niciodată nu e, Val.
Hai, iubito, pune banii în mașină, vrei?
Nu pot să cred. Știi ceva? Știi ce, Porter?
E amuzant.
O să mori de râs.
Întotdeauna ies 140.
Cineva ar trebui să-mi dea un doctorat.
La naiba!
Lynn, așteaptă până mă dau la o parte, dracului!
Gata. Totul e în regulă, iubito.
Ai fost grozavă. Totul e bine. Dă-mi—
Bine, bine. Ține pistolul.
Asta e. Totul e ok. Exact cum am plănuit.
Hai. Nu ceda tocmai acum.
Așa. Așa e bine.
Pariez că ai multe întrebări care-ți roiesc prin cap.
Nu știu, frate.
Cred că soțiile devin sensibile când vine vorba de amante.
Ce?
N-am înțeles asta.
Ai înțeles.
Hai, doamnă Porter. Nu am toată ziua.
E... E doamna Porter aici?
Doamna Porter.
Da, mă rog.
Nemernicule!
Ridică-te. Întoarce-te. Ridică-te.
Hai.
Ce avem aici?
- Cât e aici? - Două mii.
- Da? Ce e în asta? - Heliu.
Ce dracu' crezi că e? Heroină.
La naiba. La naiba.
Val Resnick.
Unde e?
Vrei să știi unde e?
E chiar aici. Uite.
Uite-l. Du-te-n morții tăi.
Răspuns greșit.
Doamne! Nenorocitule!
- La dracu'! - Val Resnick.
N-am auzit de el, omule. La dracu'.
De unde ai luat plicul și marfa?
Hai, omule. O să mă omoare. O să mă omoare, înțelegi?
Și ce crezi că o să-ți fac eu? Fă-ți griji pentru mine.
Hai. Bine, bine, bine.
Stegman. Stegman, omule. Arthur, nenorocitul de Stegman, ok?
Unde e?
South End Taxi.
Pe Farragut Road, omule.
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Îl caut pe Arthur Stegman.
Nu e aici. Pot să te ajut cu ceva?
Nu, nu poți. Unde e?
Nu știu. Ți-am zis că nu e aici.
Fă o presupunere.
Ce?
Ghicește unde ar putea fi.
E acasă?
Du-te dracului.
Bine, hai să începem.
- Ăsta e al meu. - Hai, dă cu zarul. Așa.
Stai puțin, era al meu.
- Așteaptă puțin. Stai. - Am dreptul la o aruncare.
Cineva vrea să te vadă.
Îl caut pe Stegman.
Cine dracu' ești tu?
Sunt Porter.
Ei bine, Porter, mie mi se pare că tocmai ai comis o agresiune.
Și mi se pare că Porter e genul care opune rezistență la arest.
- Hei, hei, hei. - La naiba! Nu aici!
Băieți, stați! Vrea doar să vorbească.
Am dreptate? Așa e?
Ești Stegman?
Poate. Ce vrei?
Omul tău n-a făcut livrarea.
- Doamne. - Ușor, Artie.
Hei, nu te stresa. Hai să vorbim afară.
Artie, ești dealer?
Doar uită, bine?
Și nu pune mâna pe banii mei. Hai—
Asta e heroină?
- Asta e heroină. - Băieți...
...stați liniștiți, ok? Nu vă agitați.
Hai să vorbim, hai.
Ce vă holbați? Jucați-vă jocul!
Și tu sângerezi pe canapeaua mea. Hai, afară.
Hai, mișcă.
Steggie ne-a ascuns ceva.
Verific eu.
Val Resnick.
- Ce-i cu el? - Unde e?
Nu, nu. Chiar dacă aș ști, răspunsul tot ar fi „nu”.
- Unde l-ai întâlnit pe omul meu? - La predare.
- E mort? - Nu, dar ea e.
S-a supradozat cu rahatul ăla pe care i-l tot trimiți.
Și ce dacă? Ce-ți pasă?
Sunt soțul ei.
Nu vrei să mă omori, nu?
Nu în fața copiilor ăstora.
Unde e?
Nu știu. Asta e adevărul.
Chestia asta mi-a fost livrată aseară. Nu mai văd pe nimeni până luna viitoare.
De ce atâta complicație?
Păi, îi e frică de fată. Știi, adică...
...de doamna Porter.
Uite, nu știu nimic despre asta. Ok? Îl știu pe Val de demult.
Acum trei luni a apărut și mi-a cerut o favoare.
Câștig în plus o mie pe lună. Așa că am zis: de ce nu?
Și-acum vii tu și mă ameninți cu moartea?
Crede-mă, nu-s chiar așa prieten cu Val.
E în oraș. Atât știu. Atât. Am jocul meu.
De unde știi asta?
- Așa mi-a spus. - Când?
Atunci. Când a apărut.
A spus că și-a reglat conturile cu sindicatul.
Că s-a întors în forță. Definitiv.
Era foarte entuziasmat.
Ei bine, spune-i că s-a întors și Porter.
Și vrea banii lui. Porter vrea banii lui.
Sau mă întorc și te vizitez când copiii ăia nu sunt prin preajmă.
Și când să-i spun asta?
Vorbește cu mine.
O domnișoară dorește să vă vadă, domnule. Numele ei e Pearl.
Are două obiceiuri foarte proaste.
Acum mă interesează doar unul dintre ele.
Trimite-o sus.
Apartamentul 718, doamnă. Urcați direct.
Trimite-o sus. Care-i problema?
Hei, Val, sunt Haskell. Scuze că te sun acasă—
Nu te mai scuza, dragule. Doar nu mai suna.
Am crezut că e important. M-a sunat un tip de la South End Taxi.
- Ce e? - E vorba de tipul ăsta, Stegman.
La naiba. Stai o secundă.
În genunchi, târfo. Vreau satisfacție.
Vorbesc la telefon, Pearl.
„Doamna Pearl”, jegule.
Vorbesc la nenorocitul de telefon!
Rapid.
Deci, tipul ăsta, Stegman, a sunat.
Părea foarte agitat, ceva îl speriase de moarte.
A spus că trebuie să vorbească cu tine. I-am zis că încerc, Val.
- Ți-a spus despre ce era vorba? - A spus să-ți spun că Lynn a murit.
A zis că a apărut un tip, vorbea urât și te căuta. Atât a spus.
- Am crezut că ar trebui să știi. - Da, da, da.
Ai făcut bine. Vreau să vorbesc cu nenorocitul ăla.
Cine, Stegman?
Nu, președintele Nixon. Bineînțeles că Stegman.
Spune-i: la Varrick's, lângă pod. Să fie...
...în 20 de minute.
- Steggie. - Hei, Val.
Am încercat să te sun, dar cred că ți-ai schimbat numărul iar.
Nu ți-am dat niciodată numărul meu, Steg.
Cum arăta tipul?
Păi, avea păr închis, ochi albaștri. Arăta ca omul peșterii.
Dacă Lynn e moartă, poate că ne-a făcut un favor.
Știu ce vrei să zici, dar eu am pierdut o mie pe lună.
Poate găsim o înțelegere.
- Bine. - Ai aflat cum îl cheamă?
A zis că îl cheamă Porter.
A zis că e acolo pentru Porter?
Nu. Nu, a zis că el e Porter.
Da. Să-ți spun ceva, nici eu n-aș vrea să-l am pe ăla pe urmele mele.
- Știu cum te simți. - Ce sunt eu? Un nimeni?
Nu.
Am prieteni. Tot ce trebuie să fac e să arăt cu degetul.
Pun mâna pe telefon, spun numele lui și e mort.
Și de data asta rămâne mort!
Bine, Val. Calmează-te, da?
E-n regulă.
Ce-a zis despre mine?
N-a zis mare lucru. Doar că îi ești dator.
Nu a zis de ce? Nimic altceva?
Nimic. De ce? Cât îi datorezi?
Nu te privește.
Am avut doar impresia că ar vrea să te omoare. Atât.
Doamne.
Porter.
- Ce? - Ce i-ai spus?
- Nimic. Ce-aș fi putut să-i spun? - I-ai spus despre bani, heroină?
Le avea la el. Doar... i-am zis că eu le-am livrat.
- Nu i-ai spus nimic altceva? - Nu știu nimic altceva.
Ba da, i-ai dat ceva. Un nume, poate.
- Cineva care știe unde să mă găsească. - Jur, Val, pe mama mea—
La dracu' cu mă-ta!
- Hei, nu e frumos. Calmează-te. - Ce te uiți așa?
Calmează-te. Val, nu. Hai. Nu iar. Nu fă asta.
- Ce te uiți așa? - Hai, nu. Val. Hai.
- Ce te uiți așa? - Nu fă asta. Nu iar.
- Hai, las-o baltă. - Avem probleme aici?
Nu, știți ce? Doar... plecam. Plecăm.
Știi ce, Val? De data asta plătesc eu, ok?
- Mă vezi întinzând mâna după portofel? - Nu.
Hei, frate, e vreun Michael aici?
E acolo, mai încolo.
Michael.
Mi s-a spus că ești omul potrivit pentru „răsfățuri orizontale” scumpe.
Caut o fată pe nume Rosie.
Prostituția e ilegală și vorbiți într-o limbă necunoscută.
De obicei, astfel de chestiuni se tratează cu mai multă discreție.
Fii discret acum.
- Cum ai zis că o cheamă? - Rosie.
- Cine să-i spun că o caută? - Doar cheam-o.
- Rosie? - Da?
Dă-mi telefonul.
Poftim. Ocupă-te de asta.
- Rosie. - Cine dracu' e?
- Porter. - Mai încearcă, dragule. Porter e mort.
Am fost șoferul tău. Îți ofeream un mediu de lucru sigur.
- Porter? - Da.
Salut.
Hai. Intră.
Arăți destul de bine pentru un om mort.
Cum ai aflat?
Lumea care știe vorbește.
Plus că am auzit că soția ta s-a întors în oraș, singură.
E moartă.
Îmi pare rău, Porter.
De ce?
Doamne. Porter cel morocănos. Ești exact la fel, nu?
Asta nu prea îți seamănă.
Ei bine, oamenii se schimbă.
Stai. E
Stai. E ok, iubire.
E în regulă. Hai, scumpete. E în regulă.
Fă cunoștință cu cel mai afurisit câine care a existat vreodată.
- Cum îl cheamă? - Porter.
Continuat treaba ta după ce-ai plecat.
E la fel de dur, dar nu mă părăsește. Nu-i așa, iubire?
Am nevoie de un favor.
Un favor?
Poate că nu mai ești chiar același.
Caut un tip din sindicat.
Se numește „Outfit”.
- Nu mai zicem „sindicat”. - Știi ce vreau să spun.
Nu te irita, Porter. Cum îl cheamă?
Val Resnick.
Nenorocitul ăla.
- Îl cunoști. - Da.
M-am întâlnit cu el acum câțiva ani.
Nu mai poate folosi serviciile, că bătea toate fetele.
A fost cât pe ce să omoare una.
Pe tine?
Contează? Ai încetat să ai grijă de mine, îți amintești?
Ai avea cumva idee unde s-ar putea afla?
Bănuiesc că e la hotel.
Care hotel?
Hotelul celor de la Outfit. Sunt toți acolo.
Ai o adresă?
Suntem prieteni, nu?
Adică, am fost. Dar și eu sunt angajată.
Nu cred că celor din Outfit le-ar plăcea să afle că ți-am spus, nu?
- Nu. Ce crezi că— - Cât de tare ești, Porter?
Personal, cred că ești cel mai puternic bărbat pe care l-am cunoscut.
Dar mă întreb dacă e suficient.
Pentru ce?
Dacă te cunosc, îl cauți pe tipul ăsta pentru ceva ce nu-i va plăcea.
Da. O să-l omor.
Asta chiar nu o să-i placă.
Și dacă te prind și te întreabă de unde ai aflat de hotel?
De ce discutăm asta? Știi că n-aș spune nimic.
- Nu aș vorbi. - Dar dacă întreabă dur?
Le voi spune că a fost un dispecer de taxi pe nume Stegman.
Oakwood Arms, Union cu 17th.
Atâta timp și nici măcar nu te prefaci că te interesează cum îmi merge.
Ai nevoie de bani sau ceva?
Du-te și mori, nemernicule. Ar trebui să-i spun că vii.
Salut, Val.
Unde sunt banii mei?
Nu, nu e acolo. Ți-am luat pistolul.
E aici în spate. Arăți ca un profesionist.
Dacă taci din gură, pleci viu de aici.
Cei 70 de mii ai mei. Îi vreau.
Nu-i am acum.
- Unde sunt? - Am dat toți cei 130 de mii la Outfit.
- I-am dat pe toți lor. - Atunci...
...spune-le că le-ai dat niște bani care nu-ți aparțin și ia-i înapoi.
Porter, nu pot face asta. Nu-i cunoști pe ăștia—
O să mă omori indiferent dacă aduc banii sau nu.
Bine, o să-i aduc. O să aduc banii.
Doar dă-mi câteva zile, bine? Ce dracu' faci?
La prânz. Mâine. Spune-o.
Bine. Știi...
...poate sună nebunesc, Porter, dar fără supărare?
Am făcut ce-a trebuit. Poți înțelege asta.
Înțeleg asta, tu—
Nu, nu, nu! Nu.
Te rog. Permite-mi mie.
Doamne. Dumnezeule.
Dumnezeule.
Târfă!
Las-o să lucreze.
Eu te iubesc, păpușă.
Te iubesc de mult timp.
Nu, nu, iubito, așteaptă.
Mâine. La prânz.
Tu și banii să fiți la intersecția 7th cu Franklin, la telefonul public.
Bine. Bine.
De unde ai luat asta?
O prostituată o avea pe raft. Te-am recunoscut.
- Am furat-o în caz că-mi folosea. - Ai rănit-o?
Prostituata, ai rănit-o?
Ce legătură are asta?
Am câteva minute.
Atunci fierbe un ou.
Pot să vă ajut?
Val Resnick. Am o întâlnire cu domnul Carter.
Da.
- Întoarce-te, te rog. - Ascultă, dragule...
- ...nu trebuie să faci asta. - Întoarce-te.
Mulțumesc.
- Foarte frumos. - Îți place?
- E acolo. - Da.
Nu așa primește dl. Carter vizitatorii.
Știu.
Doar că sunt într-o situație dificilă acum.
Da, și dl. Carter crede la fel.
Pe aici, vă rog.
Phillip mi-a spus că ai o problemă și ai nevoie de ajutor.
Da, domnule.
E problema ta...
...cel care ne-a încălcat securitatea aseară?
Da, domnule.
Apoi a intrat în apartament-
Există trei moduri în care putem trata asta.
Unu: Te putem ajuta. Doi: Îți permitem să te ajuți singur.
Și trei: Te putem înlocui.
Avem investit în tine, Resnick...
...așa că să te ajutăm ar însemna, într-un fel, să ne protejăm investiția.
Și asta e întotdeauna o politică bună de afaceri.
Da, domnule. Da, domnule Carter.
Mulțumesc, domnule. Nu o să regretați.
Acum...
...după cum spune Phillip, un om a venit în oraș să te omoare?
Da, domnule.
Și spui că e singur și este un hoț profesionist. Corect?
Da, domnule. Lovește salarii, bănci, chestii din astea.
- Cum îl cheamă? - Porter.
Care-i prenumele lui?
Știți, nu știu. Nu s-a prezentat niciodată altfel decât Porter.
De unde ai luat cei 130.000 de dolari?
Pentru asta a venit omul acesta în oraș?
Pentru cei 130.000 pe care ni i-ai returnat?
Da, domnule. Dar doar 70.000 din ei erau ai lui.
Ei bine, nu te-am întrebat niciodată de unde ai luat banii. Nu era treaba noastră.
Dar acum se pare că a devenit treaba noastră.
Aici e dosarul lui, domnule Carter.
Înțelegi valoarea ta pentru organizație, Resnick?
Ești un sadic, nu ai scrupule. Asta e uneori util.
Dar acum ai lăsat o parte din viața ta personală să devină un pericol pentru noi.
Un om din organizația noastră trebuie să fie dur, autonom.
Dacă ai rezolva această problemă de unul singur...
...n-ar exista niciun dubiu...
- ...că ești genul de om pe care îl vrem. - Vreau asta.
Vreau să rezolv eu singur, domnule Carter.
Excelent.
Până se rezolvă treaba, vreau să te muți din Oakwood Arms.
Dar nu am unde...
Nu vreau alte neplăceri la hotel.
Da, domnule.
Asta e tot. Val e la colț acum, Spider.
Te pun la curent pe drum.
Mă iubește. Hai să mergem.
Nu te iubește, Val.
Ne pare rău. Am fost repartizați altundeva.
Mă rog.
După aseară, mi-e mai bine fără. Uită-te la mine. Uită-te la asta.
Nu sunteți buni de nimic.
Plecați de aici!
Niciodată nu uiți o pizdă, ține minte asta.
O să o fac eu singur.
Eu singur.
Dacă vrei să iasă bine...
...trebuie să o faci singur!
E calea americană!
Da?
- Prietenii tăi au ajuns în oraș? - Da.
Aseară, iubitule.
Bine. Le-ai spus că Porter le-a furat salariile?
Le-am spus.
Și vor răzbunare.
Bine. Bine, iată ce facem.
La naiba.
Data viitoare, Porter.
Se pare că Porter și-a făcut prieteni noi.
- Ușor, domnule. - Sunt bine. Nu vreau să depun plângere.
- Cine au fost, prietene? - Nu știu.
Bine. Nu vreau să... Voi erați.
Prietenul meu Stegman zice că ai o pistă către un munte de bani.
Două sute cincizeci de mii, ca să fim exacți.
Șaptezeci.
- Hai, omule, lasă-mă în pace. - Bine, bine.
Ce crezi că suntem? Idioți?
Nimeni n-artrece prin toate astea pentru 70 de mii.
Nu ne place necazul. Și tu arăți a necaz mare.
Am găsit o fată moartă plină de heroină.
Au fost semne de luptă și medicul legist nu e sigur că a fost o supradoză.
Avem un martor, totuși. Un tip cu o singură nară.
- Îți amintești de el? - Da.
Hei, nu-ți face griji, Porter. Îți oferim imunitate.
Libertate de mișcare, un „bilețel de grațiere”.
Tot ce trebuie să faci faci rost de bani.
Dar nu te putem ajuta.
- Ar fi împotriva legii. - Înțelegi, Porter?
- Sunt banii mei. - Greșit, Porter.
Sunt banii noștri, Porter.
Ai mei și ai partenerului meu. Dacă ești cuminte, îți dăm și ție o parte.
Va fi ușor, Porter.
Ai înțeles?
- Da, a înțeles. - Ai înțeles?
- Ai grijă. Ținem legătura. - Sigur, mulțumesc.
La naiba.
Doamne sfinte, Porter, trebuie să te vadă un doctor.
Da.
- O să usture. - Doar curăță rana, bine?
- Ține acolo. - Da, bine.
O să o fac eu.
Spune-mi ceva, Porter.
Când te-ai hotărât să pleci? A fost noaptea aia când am dormit împreună?
Nu.
A fost a doua zi, când a trebuit să te duc la muncă.
Ai fi putut să-mi ceri să renunț.
Ai fi putut să-mi ceri să te duc altundeva.
Mulțumesc.
Îți vine bine?
Da. Parcă ar fi făcut pentru mine.
O să arate grozav în sicriu.
Știi ce cred eu?
Cred că toate poveștile alea că ești mort sunt adevărate.
Doar că ești prea încăpățânat să recunoști.
Porter. Doamne, mi-a fost dor de tine.
Mi-a fost dor de tine.
- Nu, nu, nu... - Ba da, eu...
Nu pot. Am...
...lucruri de făcut. Am...
Porter.
Unde e?
Porter. Unde e?
E în dormitor.
E grav rănit?
Doctorul ar trebui să ajungă în orice clipă.
Tâmpenii.
Porter. Vin, prietene.
- Porter! - La naiba. Hei!
La dracu'!
Dă-te!
Unde e?
A plecat, a plecat. A plecat.
A plecat?
Te cunosc. Ești curva din poză.
De unde-l cunoști?
Obișnuia să mă conducă.
- Da? - Da.
Ei bine, acum eu te conduc, păpușo.
Știi ce ești tu?
- Lămurește-mă. - Bine.
Un porc care bate femei...
...pentru că nu i se mai scoală...
...fiindcă e îngrozit de propria umbră!
- Așa, nu? - Da.
- Așa, zici? - Da.
Atunci cred că tu ești norocoasa.
Scumpo, o să te fut în șase feluri, până duminică.
Doamne.
Am uitat țigările.
Bine, Val.
Sindicatul ăsta, sau Outfit, sau cum naiba îi zice, are un șef, nu?
Cine e?
O să mă omoare, Porter.
Și eu ce crezi că am să fac? Fă-ți griji pentru mine.
La naiba.
Nume. Hai.
Fairfax și Carter. Fairfax și Carter. Ei conduc tot orașul.
- Fairfax și Carter. - Unde-i găsesc?
Fairfax nu e în oraș acum.
Dar Carter? Unde e? E în oraș?
Porter, nu-ți va fi de niciun folos.
O să... Doamne, nenorocitule...!
Frederick Carter Investments. Aleea Commerce 120.
Hei, mulțumesc. Dă-mi aia.
Bine!
Te ajut.
Ești complet nebun să te iei de Outfit pentru 70 de mii...
- ...dar o să te ajut. - Da?
Uite. Continuă.
Mersi. Eu...
Pot să te bag acolo. Locul e bine păzit.
- Câți oameni sunt acolo? - Păi...
E păzit rău de tot.
Dar au doar un tip afară. Știu cum să rezolv.
Ești nebun.
Ești un nebun nenorocit!
- De-aia te iubesc. - Da.
Ai un foc?
- Nu. Nu. - Atunci la ce mai ești bun?
Stai!
Rosie.
E numele tău pe contract?
Outfit-ul. Outfit plătește pentru tot.
Vreau să strângi tot ce ai nevoie și să-ți iei rămas bun de la locul ăsta.
Bine?
Ți-am zis eu că o să apară.
- Dă-mi banii mei. - Da, și mie banii mei.
- Dă-mi banii, naibii. - Ești sigur că e el?
E el, hai.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Așa, bravo.
Ce faci, prietene?
Ei bine, banii noștri sunt acolo.
- Dacă vă mai interesează. - Nu banii...
...ci barca pe care o să o cumpăr cu ei.
Ce caută ăsta aici?
Eram în drum, Porter.
Vezi tu, partea ta tocmai s-a micșorat.
Dar nu-ți face griji, îți las niște coji.
Ce mai aștepți, Porter? Mergi și ia-i.
Adu-ne banii.
Îmi faceți o favoare?
Suntem aici să ajutăm, prietene.
Probabil o să mă percheziționeze când intru. Țineți-mi asta.
- Doamne. - Știi...
...câteva momente.
Sigur, Porter.
Frumos echilibrat.
Tâmpitule.
Pot să vă ajut cu ceva?
- Da, vreau să-l văd pe domnul Carter. - Cine sunteți?
Spune-i că sunt tipul care l-a curățat pe Val Resnick.
Îmi pare rău, nu...
N-am prins. Repetă.
În regulă.
Domnul Carter te va primi. Întoarce-te să te percheziționez.
L-ai terminat pe bătrânul Val?
Mersi. Buzunarul stâng.
- Economisești? - Da, orice bănuț contează.
Urmează-mă.
Bravo. Ia loc.
Complimentele mele. Erau doi dintre cei mai buni.
Da, își merită banii.
Patruzeci și opt.
Vrei ceva de la mine.
Val Resnick ți-a dat 130.000 de dolari.
Ne-a plătit. Era o datorie.
Ei bine, 70.000 erau ai mei și vreau banii înapoi.
Îmi pare rău, Resnick mi-a spus, dar mi-a scăpat numele tău.
- Porter. - Porter. Așa e.
N-o să-l mai uit.
Outfit-ul nu e lipsit de rațiune, Porter.
Dar nicio corporație din lume n-ar accepta ce ceri tu.
Dar Fairfax? El îmi va da banii?
Resnick ți-a spus destule, nu? Fairfax îți va spune același lucru ca mine.
Nu avem autoritatea să facem așa ceva.
Atunci cine o are? Cine decide?
- Ei bine, un comitet, în cazul ăsta. - Nu, nu.
Un singur om. Dacă urci destul de sus, ajungi mereu la un singur om. Cine?
Da, Fred Carter. Vreau să vorbesc cu Bronson.
Da, îmi cer scuze că deranjez...
...dar am o problemă. Un bărbat e în biroul meu cu un pistol...
...și spune că o să mă omoare dacă Outfit-ul nu-i plătește 130.000 de dolari.
Șaptezeci de mii.
Șapte... Sunt 70.
Dă... Dă-mi-l la telefon.
Ea.
Vrea să vorbească cu tine.
Pe difuzor.
Sunt Bronson.
Cât valorează pentru tine tipul ăsta Carter?
„Valorează”? Ce vrei să spui?
Ori primesc banii, ori îl omor pe Carter.
- Nu-mi plac amenințările. - Nu te ameninț pe tine.
- Îl ameninț pe Carter. - Touché.
Un om curajos. Cine ești?
Banii mei. Da sau nu?
Nu.
Carter?
Carter, ce se întâmplă?
Trimite niște oameni pe Commerce Street. Acum.
Carter?
Vorbește cu mine. Carter?
Pur și simplu nu înțelegi, nu-i așa, prost nenorocit?
Sper că-i vorbești lui și nu mie.
Carter? Carter!
Tocmai l-am terminat pe Carter. Vreau să suni la Fairfax și să-i spui asta.
Împușcă-i dacă poți, nenorocitule.
Mai ai 24 de ore. O zi întreagă să-ți pui afacerile în ordine.
Înțelegi dragule?
Porter, Porter, Porter, dă-mi banii.
Îl văd. Acolo, îi ai. Hai, hai, hai.
Nu văd cash. Ți-au dat cec?
M-au tot plimbat. Trebuie să văd un alt tip.
Ultimul. Apoi avem o femeie moartă și o agresiune de discutat cu tine.
Asta înseamnă hârțogăraie, Porter, și nu ne place hârtia.
Păcat, Porter.
Dar nu lăsa nenorociții să te doboare.
Așa e, Porter. Nu renunța.
Pot să-mi iau înapoi arma?
Da.
Frumos armă, Porter.
Poți să spargi nuci cu ea.
Ținem legătura, Rocky.
Ține-o tot așa. Rocky? De unde ai scos Rocky?
Bine ați revenit în oraș, domnule Fairfax.
Aș vrea să spun că mă bucur.
Dimineață înotam cu delfinii.
Ușor. E piele de aligator, pentru Dumnezeu. Ce-ți veni?
Scuze, domnule Fairfax.
- Bună ziua, domnule Fairfax. - Ce mai faci, Charlie?
Între noi și polițiștii de cartier, zic că-l ținem bine sub control.
Walter, trezește-te.
Walter? Trezește-te!
Geamantanele sus, băieți.
- Tu cine naiba ești? - Motivul întoarcerii tale timpurii.
Ești Porter?
Geamantanul deasupra umerilor.
Dacă le scăpați, împușc.
Ei bine, ce vrei să fac? Să stau în cap?
Nu.
Vreau să-mi faci un favor și să suni la doamna Bronson.
- Să vedem ce putem face cu banii mei. - Păi...
L-a lăsat pe Carter să moară.
Dar probabil e mai util mort oricum.
Probabil m-ar lăsa să mor și pe mine.
Nu. Cu Carter, credea că șantajam.
Sun-o.
Bine.
Voi doi sunteți concediați.
Alo. Da, e așa.
Stau în sufragerie. E un bărbat pe nume Porter...
...care spune că se așteaptă să-i plătiți mai devreme sau mai târziu.
Da. Desigur. Vrea să vorbească cu tine.
Pe difuzor.
Vorbește Porter.
Ar trebui să-l împuști pe Fairfax...
...apoi să te angajez să conduci orașul pentru mine.
Păcat că ești doar un amărât cu un raport greșit între curaj și inteligență.
Dragă, nici nu m-aș da jos din pat pentru 130 de mii.
Voi nu înțelegeți. Nu-s 130 de mii—
Nu, ascultă tu. N-ai unde să te duci, Porter.
Ești terminat. Înțelegi ce spun?
Fairfax? Fairfax? Hei, ce naiba faci?
- Ești bine? - Da. Nu.
E în regulă. Mi-a distrus geanta de aligator...
...și îmi găurește costumul. Ce urât din partea ta!
Bine, Porter, renunț. De unde vrei să-ți iei banii?
Stația King's Cross.
Trimite un om cu un rucsac albastru cu banii.
O să fiu pe peron.
Cum se numește stația?
E capăt de linie.
Și pentru tine, dragule.
Tocmai ți-ai semnat sentința pentru 130 de mii.
Nu—nu înțeleg. Ce-i asta?
- E ceva de principiu? - Nu.
Îmi vreau doar banii înapoi.
Și-s doar 70.
Șaptezeci? Cum adică 70?
Sunt doar 70.000?
Ce naiba, am costume mai scumpe de atât.
Fii atent: „Ocean Ray Sundancer.
Vas de toaletă cu flush cu vid. Optzeci de mii de dolari.”
- Îți spun, nu o să-i aibă. - Pariem?
Nu, nu vreau să pariez. Sunt deja 150 pe minus.
Cu o sută cincizeci nu-mi iau nici barca.
- Să mai scoată ceva. - Hei, hei.
Hicks. Leary.
Suntem Holland și Van Owen. Afacerile Interne.
Vreți să vă retrageți? Suntem în misiune.
- Vreți să coborâți din mașină, vă rog? - Pentru ce?
Cred că mai bine coborâți, detectivilor.
Ce naiba se întâmplă?
Nu știu.
Asta e insigna ta, detectiv? Cea pe care ai raportat-o ca pierdută?
- Da, unde ai găsit-o? - Unde exact ai pierdut-o?
Asta vă aparține?
Porter. Urmăriți-l.
Sunt pe el.
Hei.
Urcă, Porter.
Închide ușa.
Acum pune arma pe podea.
Încet!
O să te dau pe mâna Outfit-ului pentru recompensă.
Poate vor fi impresionați și mă vor primi, și-mi va merge bine după.
Medical. Stomatologic.
Eu doar... o să te duc direct la ei.
Porter, fugarul.
Dacă devii agitat, o să trebuiască să mă ocup personal de tine.
Nu o să mă ucizi, nu?
Lasă-l să plece!
Acum.
Hei. Hei. Hei, Porter!
Hei!
Hei, hai!
Hei, frumosule. E zonă de aprovizionare.
Mută-mă.
Mișcă-te.
Ești Porter?
Acolo, lângă prietenul tău. Întoarce.
Luam pe cineva nou. Urcă.
- Unde? - Relaxează-te și o să supraviețuiești.
Ține mâinile la vedere. Fă stânga la următoarea.
Cred că te-am futut odată.
Da?
Care sunt șansele să se întâmple iar?
Bine, ne vedem în 10 minute.
O să fiu acolo.
Nu cred că ai șanse.
Ai ceva de spus?
Nu, mulțumesc.
Atunci stai aici.
Nu te mișca.
Ai prieteni de care ar trebui să știu?
În baia bărbaților.
Hei.
Porter?
Înapoi. Hai.
Tipul spune că ar trebui să bei asta.
- Ce tip? - Eu.
Ia-l în mâna dreaptă.
Așază-te.
Unde e arma ta?
- Cutia de alimente. - Deschide-o.
Închide-o.
Urcați în tren.
Ce?
Iată-i.
Deschide-l.
Sunt toți 130 de mii.
Sunt doar 70, proștilor. Deschide-l.
Hei, Phil.
Doamne, cum a supraviețuit?
Hai!
Crezi că poți să repari totul, nu?
Cât de tare ești, Porter?
Poate suna nebunesc, Porter, dar...
Tu chiar nu înțelegi, nu-i așa, prostule...
Dăm lovitura vineri.
Ar trebui să primesc un doctorat.
Ce vei face, mă vei omorî?
Te rog. Lasă-mă pe mine.
E de la principiu sau ce?
Arăți bine pentru un mort.
Iubitule, trebuie să plecăm de aici.
Vino cu mine. Hai, iubire, trebuie să plecăm.
Hai. Porter? Hai! Hai!
Porter?
La naiba! Dumnezeule!
Porter?
Rosie.
- Hai. Da. - Rosie.
- Ajută-mă să mă ridic. - Ești bine. Ești bine.
- Rucsacul. Rucsacul. - L-am luat, l-am luat.
- Trebuie să te duc la spital. - Nu la spital.
Știu pe cineva.
- E doctor? - Nu.
Nu.
Spune-mi unde să merg.
Doar condu, iubire.