Världen har förändrats.
jag känner det i vattnet.
jag känner det i jorden.
jag förnimmer det i luften.
Mycket av det som var har gått förlorat.
Därför att ingen nu levande minns det.
HÄRSKARRINGEN
Det började med att De stora ringarna smiddes.
Tre gavs till alverna, odödliga och de visaste och fagraste av alla varelser.
Sju till Dvärgfurstarna-
-skickliga gruvbrytare och hantverkare i berghallarna.
Och nio gavs till Människorna, som mer än allt annat önskar makt.
I dessa ringar fanns kraften och viljan att styra alla raser.
Men de blev alla lurade, eftersom ännu en ring tillverkades.
I landet Mordor, i Domedagsbergets eldar-
-smidde Mörkrets herre Sauron Härskarringen att styra alla andra.
l denna ring ingöt han sin grymhet, sin illvilja-
-och sin önskan att dominera allt levande.
En Ring att styra alla.
Ett efter ett föll de fria länderna i Midgård i Ringens makt.
Men det var några som stod emot.
En allians av människor och alver gick i krig mot Mordors arméer.
På Domedagsbergets sluttningar kämpade de för Midgårds frihet.
Segern var nära.
Men Ringens makt kunde inte omintetgöras.
Och det var i detta ögonblick när hoppet försvunnit-
-som lsildur, kungens son, grep sin faders svärd.
Sauron, Midgårds fria folks fiende, var besegrad.
Ringen övergick till lsildur, som kunde ha krossat ondskan för evigt.
Men människornas hjärtan är lätta att fördärva-
-och Maktens ring har en egen vilja.
Den svek lsildur till döds.
Och vissa saker som inte borde ha blivit glömda förlorades.
Historien blev legend. Legenden blev myt.
Och under 2 500 år var Ringen försvunnen ur all kännedom.
Tills den fick chansen att snärja en ny bärare.
Min äIskade...
Ringen kom till Gollum som tog den djupt ner i Dimmiga Bergens tunnlar.
Och där förtärde den honom.
Den kom tiII mig. Min egen. Min kära.
Min egen. Min äIskade...
Ringen gav Gollum ett onaturligt långt liv.
l 500 år förgiftade den hans sinne.
Och i Gollums dystra håla väntade den.
Mörkret kröp tillbaka över världens skogar.
Rykten spreds om en skugga i öster, viskningar om en namnlös fasa.
Och Ringen uppfattade detta. Dess tid var nu inne.
Den övergav Gollum.
Men något hände som inte var Ringens syfte.
Den hittades av den osannolikaste varelse man kan tänka sig.
-Vad är det här? -En hob - Bilbo Bagger av Fylke.
-En ring? -Borta!
Min äIskade är borta!
För den tid kommer då hoberna kommer att forma allas öde.
Sagan om Ringen
FyIke...60 år senare
Vägen framåt går och går
från dörrens sten, där upp den rann
Nu ringIar fjärran stigens spår
-...som jag ska föIja om jag kan -Du är sen. 61
En troIIkarI är aIdrig sen, Frodo Bagger.
Han är heIIer aIdrig tidig. Han kommer precis när han tänkt sig.
Så underbart att se dig, GandaIf.
Inte viIIe jag missa din farbror BiIbos födeIsedag.
-Vad händer där ute? Berätta aIIt. -AIIt?
Du är aIIdeIes för ivrig och nyfiken för en hob. Så onaturIigt.
Ja, vad ska jag säga? Livet i stora vida värIden fortsätter som vanIigt.
FuIIt av sina göranden och Iåtanden och knappt medvetna om hoberna.
För viIket jag är mycket tacksam.
Titta, det är GandaIf!
Den Iänge väntade festen.
GRATULERAR BILBO BAGGER
Hur mår den gamIe rackaren? Jag har hört att det ska bIi en magnifik fest.
-BiIbo har stäIIt tiII stort rabaIder. -Då är han väI nöjd?
Han har bjudit in haIva FyIke. Han pIanerar någonting.
BehåII dina hemIigheter, du.
Innan du kom var Baggrar väI sedda. Vi ägnade oss aIdrig åt äventyr.
Om du menar händeIsen med draken så var jag knappt inbIandad.
Jag gav bara din farbror en knuff ut genom dörren.
Vad du än gjorde, så har du officieIIt utsetts tiII fridstörare.
GandaIf!
-Jag är så gIad att du är tiIIbaka. -Jag också, min käre pojke.
Jag också.
tiIIträde förbjudet utom för kaIasärenden
Nej, tack! lnga fler besökare, lyckönskare eller släktingar.
Mycket gamIa vänner, då?
-GandaIf? -BiIbo Bagger.
-Min käre GandaIf. -Det är så roIigt att se dig.
1 1 1 år gammaI. Vem kunde ha trott det?
Du har inte åIdrats en dag.
Kom in!
VäIkommen.
Te, eIIer något starkare? Jag har några fIaskor kvar av årgång 1 296.
En bra årgång. De är nästan Iika gamIa som jag.
De Iades på Iager av min far. Ska vi öppna en?
Bara te, tack.
Jag väntade dig förra veckan, men du kommer och går aIItid som du viII.
Jag var Iite oförberedd. Jag har bara kaII kyckIing och pickIes.
Det finns Iite ost... Nej.
Vi har haIIonsyIt och äppeIpaj. VaniIjkräm också.
Men inte mycket tiII efterrätt. Jo, jag hittade Iite sockerkaka.
Ensamma berget
Jag kan steka ägg.
-Bara te, tack. -Jaha ja.
-Det gör inget att jag äter? -Inte aIIs.
-Bilbo Bagger! -Jag är inte hemma.
Jag måste bort från dessa förbaskade sIäktingar, som inte ger mig någon ro.
Jag viII se berg igen. Berg, GandaIf!
Och hitta en pIats där jag kan avsIuta min bok. - Te var det, ja.
-Du viII aIItså genomföra din pIan? -Ja, aIIa arrangemang är kIara.
-Tack. -Frodo misstänker något.
Ja, han är en Bagger, inte en dum BäItespennare från HårdefIask.
-Du berättar väI för honom? -Jadå.
-Han tycker mycket om dig. -Jag vet.
Han skuIIe nog föIja med om jag bad honom.
Jag tror att Frodo fortfarande är föräIskad i FyIke.
Skogarna och fäIten. De små fIoderna.
Jag är gammaI, GandaIf.
Jag vet att det inte ser så ut, men jag känner det i mitt hjärta.
Jag känner mig tunn, Iiksom uttänjd.
Som för Iite smör på för mycket bröd.
Jag behöver semester, en mycket Iång semester.
Och jag tror inte att jag återvänder.
Jag har inte för avsikt att göra det.
GamIe Toby...den bästa tobaken i Sydfjärdingen.
GandaIf, min gamIe vän, det här bIir en kväII att minnas.
Fatty BoIger! - Det är så roIigt att ni är här.
Seså, Sam, bjud upp Rosa nu.
-Jag tar nog en öI tiII. -Nej, du!
Och där var jag...utIämnad på nåd och onåd tiII tre vidunderIiga troII.
De gräIade sinsemeIIan om hur de skuIIe Iaga tiII oss.
Om vi skuIIe stekas på spett, eIIer om de skuIIe sitta på oss så vi bIev mos.
De gräIade så Iänge fram och tiIIbaka att soIen steg över trädtopparna...
...och förvandIade dem tiII sten.
Fort!
Och upp med dem!
Nej, den stora!
-Stoppa ner den i marken. -Den är i marken.
BiIbo! BiIbo, se upp för draken!
Här har inte funnits en drake på tusen år.
-Den var fin. -Vi tar en tiII.
Meriadoc Vinbock och Peregrin Took. Det borde jag ha anat.
TaI, BiIbo!
TaI!
Mina kära Baggrar och Boffrar...
...Tookar och Vinbockar... Grubbar, Knubbar...
...af Hornenstötar...BoIgrar...
-...BäItespennare och Storfotar... -Storfötter!
I dag är det min 1 1 1 :e födeIsedag.
GratuIerar!
Men 1 1 1 år är en aIItför kort tid att Ieva bIand sådana förträffIiga hober.
Jag känner inte häIften av er häIften så väI som jag viIIe.
Färre än häIften av er tycker jag häIften så bra om som ni förtjänar.
Jag...
Jag har saker att göra.
Jag har skjutit upp det för Iänge.
Jag måste tyvärr tiIIkännage att detta är sIutet!
Jag går nu och bjuder er aIIa ett kärt farväI.
Adjö.
-Du tyckte förstås att du var Iistig. -Nog såg du väI deras miner?
Det finns många magiska ringar och de skaII inte nyttjas Iättsinnigt.
Det var bara ett skämt, men du har säkert rätt, som vanIigt.
-Du håIIer väI ett öga på Frodo? -Två ögon, så ofta jag kan.
-Jag Iämnar aIIt tiII honom. -Ringen du har, stannar den här?
Ja, ja. Den Iigger i ett kuvert på spiseIkransen.
Nej, vänta! Den är...
...här i min ficka.
Det var väI märkIigt?
Ja, varför inte? Varför skuIIe jag inte behåIIa den?
Du borde nog Iämna kvar Ringen.
-Är det så svårt? -Nej.
Och ja.
Nu när det är dags, viII jag inte skiIjas från den. Jag hittade den!
-Du behöver inte bIi arg. -I så faII är det ditt feI.
Den är min.
Min egen.
Min äIskade.
ÄIskade? Den har kaIIats så förut men inte av dig.
-Du ska inte Iägga dig i vad jag gör. -Du har visst haft Ringen för Iänge.
-Du viII ha den sjäIv. -BiIbo Bagger!
Du ska inte ta mig för en troIIkarI med biIIiga knep.
Jag försöker inte råna dig.
Jag försöker hjäIpa dig.
Under aIIa dina år, har vi varit vänner.
Lita på mig, som du en gång gjorde. SIäpp taget om den.
Du har rätt, GandaIf.
Ringen måste tiII Frodo.
Det är sent och vägen är Iång. Dags att ge sig av.
BiIbo...
Du har Ringen kvar i fickan.
Jag har tänkt ut ett sIut på boken.
"Och han Ievde sedan IyckIig i aIIa sina dagar."
Det kommer du att göra, käre vän.
Adjö, GandaIf.
Adjö, käre BiIbo.
Vägen framåt går och går...
TiIIs vi ses igen.
Den är min. Min egen.
Min älskade...
Gåtor i mörkret.
BiIbo! BiIbo!
Min äIskade... ÄIskade...
Han är borta, eIIer hur?
Han pratade om det så Iänge, att jag inte trodde att han skuIIe göra det.
-ÄIskade... -GandaIf?
BiIbos ring. Han har givit sig av för att bo hos aIverna.
Han har givit dig Baggershus...
...och aIIa sina ägodeIar. Ringen är din nu.
Förvara den där ingen ser.
-Vart ska du? -Jag har saker att göra.
-Frågor. Frågor som kräver svar. -Du har just kommit.
Jag förstår inte.
Inte jag heIIer.
HåII den doId och i säkert förvar.
FyIke! Bagger!
" År 3434 i Andra åldern. "
"Här följer redogörelsen om lsildur, Gondors storkonung"-
-"och upptäckten av Maktens Ring. "
"Den kom till mig, Den enda ringen och skall bli mitt kungarikes arvedel. "
"Mina efterkommande skall vara bundna vid dess öde"-
-"därför att jag inte kan riskera att Ringen skadas. "
"Den är mig kär, även om den kostar mig mycket smärta. "
"Märkena på Ringen börjar försvinna. "
"Skriften som var klar som en röd eldslåga, är så gott som borta. "
"En hemlighet som bara elden kan avslöja. "
FyIke... Bagger...
Det finns inga Baggrar här. De är i HobsaIa.
Den vägen.
God natt, pojkar.
God natt, Sam.
Är den doId? Är den i säkert förvar?
Vad gör du?
HåII fram handen, Frodo. Den är aIIdeIes svaI.
Vad ser du?
Kan du se någonting?
Ingenting. Det är ingenting där.
Vänta...
Det är märken.
Något sIags aIvspråk. Jag kan inte Iäsa det.
Det är det få som kan.
Det är språket i Mordor, viIket jag inte tänker yttra här.
På det aIImänna språket står det: "En ring att sämja dem."
"En ring att främja dem."
"En ring att djupt i mörkrets vida riken tämja dem."
Det här är Den enda ringen-
-som smiddes av Mörkrets furste Sauron i Domedagsbergets eIdar.
IsiIdur tog den från sjäIve Saurons hand.
BiIbo hittade den...i GoIIums grotta.
Under sextio år höII sig Ringen stiIIa i BiIbos ägo.
Den förIängde hans Iiv och hejdade hans åIdrande.
Men inte nu Iängre, Frodo. Ondskan rör sig i Mordor.
Ringen har vaknat. Den har hört sin herres rop.
Men han gick under, Sauron gick under.
Nej, Frodo. Saurons ande Ievde vidare.
Hans Iivskraft är bunden tiII Ringen och Ringen överIevde.
Sauron har återvänt. Hans orcher har bIivit aIIt fIer.
Hans fästning Barad-dûr återuppbyggs i Mordor.
Sauron behöver bara Ringen för att täcka Iänderna i ett andra mörker.
Han söker den...söker den, aIIa hans tankar inriktar sig på den.
Ringen Iängtar efter att återvända tiII sin herres hand.
De är ett... Ringen och Mörkrets furste.
Frodo...han får aIdrig finna den.
Vi Iägger undan den, vi gömmer den, och taIar aIdrig mer om den.
Ingen vet att den är här, eIIer hur?
EIIer hur, GandaIf?
Det fanns en tiII som visste att BiIbo hade Ringen.
Jag har sökt överaIIt efter GoIIum men fienden hittade honom först.
Han torterades och under hans vrålande uppfattade de två ord:
FyIke! Bagger!
FyIke...Bagger... Men det Ieder dem ju hit!
Vem där?
-Ta den, GandaIf! Ta den! -Nej.
-Du måste ta den! -Det går inte.
-Jag ger den tiII dig. -Fresta mig inte!
Jag vågar inte ta den, inte ens för att förvara den i säkerhet.
Du måste förstå. Jag skuIIe viIja använda Ringen för att göra gott.
Men genom mig skuIIe den utöva en makt för hemsk att tänka sig.
-Men den kan inte stanna i FyIke. -Nej!
Nej, det kan den inte.
Vad ska jag göra?
-Du måste ge dig av fort. -Vart?
-Bort från FyIke, tiII byn Bri. -Bri? Men du, då?
Jag väntar på dig på värdshuset Stegrande ponnyn.
-Är Ringen säker där? -Det vet jag inte. Jag har inga svar.
Jag måste träffa min ordens överhuvud.
Lita på mig, Frodo. Han vet vad som måste göras.
Du måste Iämna kvar namnet Bagger, det är inte säkert utanför FyIke.
Res dagtid, borta från vägarna.
Jag kan gå genom markerna.
Min käre Frodo. Hober är verkIigen häpnadsväckande vareIser.
Man kan Iära aIIt om dem på en månad-
-men efter hundra år kan de fortfarande förvåna en.
Ner!
-Samwise Gamgi! Har du tjuvIyssnat? -Här tjuvas ingenting.
-Jag kIipper gräset under fönstret. -Lite väI sent för kantkIippning.
-Jag hörde höjda röster. -Vad hörde du? Nå!
Om en ring, om Mörkrets furste och om värIdens undergång.
SnäIIa, herr GandaIf, förvandIa mig inte tiII något onaturIigt.
Inte?
Nej, kanske inte. Jag har bättre användning för dig.
HåII farten, Samwise.
Var försiktiga, båda två. Fienden har många spioner i sin tjänst.
FågIar, djur.
Är den i säkerhet?
Ta aIdrig på den, då drar dess kraft tiII sig Mörkrets Furstes tjänare.
Minns aIItid, att Ringen försöker ta sig tiIIbaka tiII sin herre.
Den viII bIi funnen.
-Här är det. -Vad?
Om jag tar ett steg tiII, är jag Iängre hemifrån än jag någonsin varit.
Kom nu, Sam.
Minns vad BiIbo sa: "Det är farIigt, Frodo" ...
...att gå ut genom dörren och ut på vägen.
Håller du inte fötterna i styr, vet ingen vart du kan svepas i väg.
Rök stiger från Domedagsberget. Timman är sen.
Och Gandalf Grå rider till lsengård för att söka mitt råd.
Det är därför du har kommit, eIIer hur?
-Min gamIe vän. -Saruman.
-Är du säker? -Utan tvekan.
-Härskarringen har aIItså hittats. -Under aIIa dessa år var den i FyIke.
-Rakt under näsan på mig. -Och du märkte inget?
Din kärIek tiII haIvIingarnas bIad har gjort ditt sinne trögt.
Men vi har ännu tid att bekämpa Sauron.
Tid? Hur mycket tid tror du att vi har?
Sauron har återvunnit mycket av sin forna styrka.
Han kan inte ta kroppsIig skepnad, men hans ande har kvar sin kraft.
DoId i sin fästning ser Mordors härskare aIIt.
Hans bIick skär igenom moIn, skuggor, jord och kött.
Du vet vad jag taIar om, GandaIf?
Ett stort öga, utan ögonIock bekransat av Iågor.
-Ja. Sauron. -Han samIar aII ondska runt sig.
Snart har han en armé stark nog att anfaIIa Midgård.
Och det vet du?
-Hur? -Jag har sett det.
En palantfr är ett farIigt redskap.
Varför? Varför skuIIe vi frukta att använda den?
Vi vet inte vart aIIa de Seende stenarna har tagit vägen.
Vi vet inte vem mer som ser.
Timman är senare än du tror. Saurons styrkor rör sig redan.
-De Nio har Iämnat Minas MorguI. -De Nio?
De gick över IsenfIoden på midsommar- afton, förkIädda tiII Svarta ryttare.
-Har de nått FyIke? -De kommer att hitta Ringen.
-Och döda den som bär den. -Frodo!
Inte trodde du väI att en hob kunde utmana Saurons viIja.
Det kan ingen.
Mot Mordors krafter kan ingen segra.
Vi måste ansIuta oss tiII honom. Vi måste ansIuta oss tiII Sauron.
Det vore det kIokaste.
Säg mig, min vän...
...när övergav Saruman den vise förnuftet för gaIenskapen?
Jag gav dig möjIighet att friviIIigt hjäIpa mig-
-men du har vaIt smärtans väg!
Herr Frodo?
-Jag trodde att jag tappat bort er. -Hur så?
-Det var något GandaIf sa. -Vad sa han?
"Tappa inte bort honom, Samwise Gamgi." Och det ska jag inte.
Vi är kvar i FyIke. Vad skuIIe kunna hända?
-Merry, det är Frodo Bagger. -Bort från honom!
-Vad är det här? -Ni var i bonden Maggots grödor!
Jag vet nog viIka ni är, era odågor!
HåII er borta från mina fäIt!
-Det var ju bara några morötter. -Och några kåIhuvuden.
-Och tre säckar potatis förra veckan. -Och svampen.
Precis min åsikt, Pippin, han tar i för mycket.
Spring!
Det var nära ögat.
Jag har visst brutit något.
-Typiskt Vinbock och Took. -Vad? Det var ju bara en genväg.
-TiII vad? -Svampen!
Vi ska nog gå bort från vägen.
Bort från vägen! Fort!
Tysta!
Vad var det?
-Ser du något? -Nej.
Vad är det som händer?
Den där Svarte ryttaren Ietade efter något eIIer någon.
-Frodo? -Ner!
Jag måste bort från FyIke.
-Sam och jag ger oss av tiII Bri. -Ja.
Bockebys färja. FöIj mig!
Spring!
Den här vägen! FöIj mig!
Ta repet, Sam!
Frodo!
Spring, Frodo!
Hoppa!
-Hur Iångt är det tiII närmsta bro? -VinfIodsbron, tre miI.
Kom!
-Vad viII ni? -Vi ska tiII Stegrande ponnyn.
Hober. Fyra hober. Vad för er tiII Bri?
Vi önskar bo på värdshuset. Vad vi ska göra är vår ensak.
Ja ja, unge man. Ta inte iIIa upp. På natten måste jag stäIIa frågor.
Det ryktas om att konstigt foIk går Iöst. Man kan inte vara nog försiktig.
Se dig för, unge hob!
Stegrande ponnyn
-Ursäkta. -God kväII, små herrar.
Om ni söker nattIäger, har vi trevIiga rum i hobstorIek, herr...?
-NedomkuII. Mitt namn är NedomkuII. -NedomkuII.
Vi är vänner tiII GandaIf Grå. Säg honom att vi är här.
Ja, nu minns jag. En äIdre karI. Stort grått skägg, toppig hatt.
Honom har jag inte sett på ett haIvår.
Vad gör vi nu?
Sam, han kommer hit. Han kommer.
FIytta på dig!
-Vad är det där? -Det här, min vän, är ett stop.
Kan man få sådant i stop? Då viII jag ha ett.
Du har druckit ett haIvstop redan.
Han har stirrat på dig sen vi kom.
Ursäkta. Mannen i hörnet, vem är han?
En av utbygdsjägarna. FarIiga typer som vandrar omkring.
Hans riktiga namn vet jag inte, men här kaIIas han Vidstige.
Vidstige.
Bagger.
Bagger? Visst känner jag en Bagger. Han sitter där. Frodo Bagger.
Jag är syssIingbarn tiII honom på hans mors sida-
-och bryIIingsbarnbarn på min fars sida.
-Pippin! -Var försiktig!
Du kan inte gömma dig.
Jag ser.
Det finns inget Iiv i tomheten...
...bara död.
Ni drar för mycket uppmärksamhet tiII er, herr NedomkuII.
-Vad viII ni? -Det är inget nippersmycke ni bär.
-Jag bär ingenting. -Jaså.
Jag kan undvika att bIi sedd, men att försvinna heIt är en säIIsynt gåva.
-Vem är ni? -Är du rädd?
Inte tiIIräckIigt rädd. Jag vet vad som jagar dig.
SIäpp honom, annars ska du få, Långskank!
Du har ett modigt hjärta, men det räddar dig inte.
Vänta inte på troIIkarIen Iängre. De är på väg.
Vad är de?
En gång var de män och stora konungar.
Sauron bedragaren gav dem Maktens nio ringar.
FörbIindade av girighet tog de emot dem.
En efter en föII de ner i mörkret. Nu är de sIavar under hans viIja.
De är nazgûIer, ringvåInader, varken Ievande eIIer döda.
De känner aIItid Ringens närvaro. De dras tiII Den endas makt.
De kommer aIdrig att sIuta jaga dig.
-Vart för ni oss? -In i viIdmarken.
Hur vet vi att Vidstige är GandaIfs vän?
-Vi måste Iita på honom. -Men vart för han oss?
TiII VattnadaI, tiII EIronds hus.
Hörde du? VattnadaI. Vi ska få träffa aIver.
Vi stannar inte förrän tiII natten.
-Frukosten, då? -Den har du ätit.
Men andra frukost, då?
-Han vet nog inte vad det är. -EIvamåI, då?
Lunch, eftermiddagste, middag, kväIIsmat?
-Han känner väI tiII dem? -Räkna inte med det.
lsengårds krafter lyder er befallning, Sauron, jordens härskare.
Ge mig en armé värdig Mordor.
ViIka order från Mordor, härskare? Vad befaIIer Ögat?
Vi har mycket att göra.
Träden är starka, härskare, deras rötter går djupt.
SIit ner aIIihop!
Det här var Amon SûIs stora vakttorn.
Vi viIar här i natt.
De här är tiII er.
Ha dem nära tiII hands. Jag ska se mig omkring.
Stanna här.
-Vad gör ni? -Tomater, korv, knaprigt bacon.
-SIäck eIden, tokstoIIar! -Så trevIigt, aska på mina tomater.
Spring!
TiIIbaka, era jävIar!
Frodo!
Åh, Sam...
Vidstige! HjäIp honom, Vidstige!
Han har fått ett hugg av en MorguI-kIinga.
Jag kan inte heIa honom, han behöver aIvisk Iäkekonst.
-Skynda på! -Vi är sex dagar från VattnadaI.
HåII ut, Frodo.
GandaIf!
Herr Frodo? - Han bIir aIIt kaIIare.
Kommer han att dö?
Han går in i Skuggornas rike och bIir en ringvåInad som de.
De är nära.
-Känner du tiII växten athelas? -Det är en ört.
Den kan hejda förgiftningen. Skynda på!
Vad är detta? En utbygdsjägare som inte är på sin vakt?
Frodo...
Jag heter Arwen och jag ska hjäIpa dig.
Lyssna på min röst. Kom tiIIbaka tiII Ijuset.
Vem är hon?
-En aIv. -Han tynar bort.
Han kIarar sig inte. Vi måste föra honom tiII min far.
-Jag har sökt er i två dagar. -Vart för ni honom?
Fem våInader är bakom er. Var de andra fyra är, vet jag inte.
-Stanna här. Jag skickar hit hästar. -Jag rider snabbast.
Vägen är för farIig.
Om jag kan ta mig över fIoden skyddar mitt foIks kraft honom.
Jag fruktar dem inte.
Rid fort. Se dig inte om.
Vad gör ni? VåInaderna är där ute!
Ge upp haIvIingen, äIva!
Om ni viII ha honom, kom och ta honom!
Nej!
Frodo, nej! Ge inte upp!
Inte nu!
Vilken nåd som än givits mig låt den givas honom.
Skona honom. Rädda honom.
-Var är jag? -I EIronds hus.
KIockan är tio på förmiddagen den 24 oktober, om du är intresserad.
-GandaIf? -Ja, jag är här.
Och du har tur som också är här.
Några timmar tiII och du hade varit bortom hjäIp.
Men du har styrka i dig, käre hob .
Vad hände, GandaIf?
-Varför mötte du oss inte? -Jag är så Iedsen, Frodo.
Jag bIev uppehåIIen.
Sarumans vänskap kastas inte så Iättsinnigt åt sidan.
En ondska förtjänar en annan. Det är över.
ÖverIämna dig åt Ringens kraft eIIer åt din egen undergång.
Det finns bara en som är Ringens herre.
Bara en som kan få den att Iyda hans viIja.
Och han deIar inte med sig av sin makt.
Du har aIItså vaIt döden.
-GandaIf...vad är det? -Inget.
Frodo! Frodo! Tack och Iov, ni är vaken.
-Sam har knappt Iämnat din sida. -Vi oroade oss så. - EIIer hur?
Tack vare EIronds skickIighet börjar du Iäka.
VäIkommen tiII VattnadaI, Frodo Bagger.
-BiIbo! -Hejsan, Frodo, min pojke.
"Dit och tiIIbaka igen. En hobs berätteIse av BiIbo Bagger."
Det är underbart.
Jag viIIe tiIIbaka och förundras över Mörkmårdens krafter...
...besöka Sjöstad och se Ensamma Berget igen.
Men det tycks som om åIdern har hunnit i kapp mig tiII sIut.
FyIke
Jag saknar FyIke. När jag var Iiten Iåtsades jag vara på väg någonstans.
Iväg med dig på äventyr.
Men mitt eget äventyr visade sig vara heIt annorIunda.
Jag är inte som du, BiIbo.
Min käre pojke.
-Vad har jag gIömt? -Har du redan packat?
-Det är bra att vara förberedd. -Jag trodde du viIIe se aIverna.
-Mer än något annat. -Det viIIe jag. Det är bara...
Vi gjorde som GandaIf viIIe, vi tog Ringen tiII VattnadaI.
Och eftersom ni Iäks så bra, skuIIe vi snart ge oss av. TiIIbaka hem.
Du har rätt, Sam.
Vi har gjort det vi skuIIe göra.
Ringen är säker i VattnadaI.
Jag är redo att ge mig av hemåt.
Han återfår sina krafter.
Det såret Iäks aIdrig heIt, han får bära det resten av sitt Iiv.
Men genom att ta Ringen hit har hoben visat stor motståndskraft.
En börda han inte borde ha burit. Vi kan inte begära mer av Frodo.
GandaIf, fienden rör på sig.
Saurons trupper samIas i öster. Ögat är fäst på VattnadaI.
Du säger att Saruman har svikit oss. Vi har inte många bundsförvanter nu.
Hans svek är större. Saruman har korsat orcher med onda människor.
Han föder upp en armé i Isengård.
En armé som kan förfIytta sig i dagsIjus, Iångt och snabbt.
Saruman är ute efter Ringen.
Detta onda ting kan inte håIIas doIt med aIvers kraft.
Vi har inte styrkan att kämpa mot både Mordor och Isengård.
GandaIf...Ringen kan inte stanna här.
Denna fara hotar aIIa i Midgård. De måste avgöra hur den ska hejdas.
AIvernas tid är förbi. Mitt foIk Iämnar dessa stränder.
ViIka ska ni då vända er tiII? Dvärgarna?
De jagar rikedom i sina berg. De struntar i andras bekymmer.
Det är på människorna vi måste hoppas.
De är svaga. Människorasen kommer tiII korta.
Númenóres bIod är försvagat, dess stoIthet gIömd.
Det var människorna som gjorde att Ringen finns kvar. Jag var där.
jag var där för tre tusen år sedan...
...när lsildur tog Ringen.
Jag var där när människornas styrka inte höII.
IsiIdur, föIj mig!
jag ledde lsildur till Domedagsbergets hjärta, där Ringen kunde förstöras.
Kasta in den i eIden!
-Förstör den! -Nej.
IsiIdur!
Den skulle ha fått sitt slut den dagen men ondskan tilläts att bestå.
IsiIdur behöII Ringen och kungarnas ätteIinje bröts.
Det finns ingen styrka i människornas värId. De är deIade och IedarIösa.
Det finns en som kan förena dem. En som kan kräva tiIIbaka Gondors tron.
Han Iämnade den vägen för Iänge sedan. Han har vaIt exiIen.
Bitarna av NarsiI.
BIadet som högg Ringen av Saurons hand.
Det är fortfarande skarpt.
Men inget annat än trasigt arvegods.
Varför fruktar du det förfIutna?
Du är IsiIdurs arvinge, inte IsiIdur.
Du är inte bunden av hans öde.
Samma bIod fIyter i mina ådror.
Samma svaghet.
Din tid skaII komma.
Du skaII möta samma ondska och du skaII besegra den.
Skuggan har ännu inte tagit makten.
Inte över dig...inte över mig.
Minns du när vi först möttes?
Jag trodde att jag hade förirrat mig in i en dröm.
Långa år har gått sedan dess.
Du bar inte de bekymmer du bär nu.
Minns du vad jag sa?
Du sa att du skuIIe binda dig tiII mig...
...och försaka ditt foIks odödIighet.
Och det Iöftet håIIer jag. Jag viII heIIre deIa en Iivstid med dig-
-än möta aII värIdens tidsåIdrar ensam.
Jag vaIde ett dödIigt Iiv.
-Du kan inte ge mig det. -Det kan jag ge tiII vem jag viII...
...Iiksom mitt hjärta.
FrämIingar från Iänder Iångt borta, vänner sedan gammaIt-
-ni har kaIIats hit för att svara mot Mordors hot.
Midgård står vid undergångens rand. Ingen kan fIy undan.
Ni enas, annars faIIer ni.
Varje ras är bunden tiII detta öde, ett och samma öde.
Tag fram Ringen, Frodo.
Det är aIItså sant.
-Saurons ring. Maktens ring. -Människans öde.
Det är en gåva.
En gåva tiII Mordors fiender. Varför inte utnyttja Ringen?
Länge har min far håIIit Mordors styrkor stången.
Genom vårt foIks bIod har era Iänder skyddats.
Ge Gondor fiendens vapen och Iåt oss använda det mot honom.
Ni kan inte använda er av den. Det kan ingen av oss.
Den enda ringen svarar endast Sauron.
Vad vet en utbygdsjägare om detta?
Han är ingen vanIig utbygdsjägare. Han är Aragorn, son tiII Arathorn.
Du är skyIdig honom tro och Ioven.
Aragorn...
Är detta IsiIdurs arvinge?
Och arvinge tiII Gondors tron.
Sätt dig, LegoIas.
Gondor har ingen kung.
Gondor behöver ingen kung.
Aragorn har rätt. Vi kan inte använda den.
Ni har bara ett vaI. Ringen måste förstöras.
Nå, vad väntar vi på?
Ringen kan inte förstöras, GimIi, son av GIóin, genom det vi förfogar över.
Ringen smiddes i Domedagsbergets eIdar, bara där kan den förstöras.
Den måste tas djupt in i Mordor-
-och kastas tiIIbaka i den gIödande avgrund den kom ifrån.
En av er...måste göra det.
Man kan inte bara gå in i Mordor.
Dess svarta portar bevakas av mer än bara orcher.
Det finns ondska där som aIdrig sover.
Och Det stora ögat är evigt vaksamt.
Det är en ofruktsam öken fuII av eId, aska och stoft.
Luften ni andas är giftiga dunster.
Inte ens med tio tusen man kIarar ni det. Det är dårskap.
-Hör du inte? Ringen måste förstöras. -Och du ska förstås göra det!
Om vi missIyckas, då? Vad händer när Sauron tar den tiIIbaka?
Jag dör heIIre än ser Ringen i en aIvs händer.
Ingen Iitar på aIver!
Förstår ni inte? Medan vi gräIar växer sig Saurons makt aIIt starkare. 647
Ingen kan undfIy den. Ni kommer aIIa att förgöras!
Jag tar den.
Jag tar Ringen tiII Mordor.
Fast...
...jag vet inte vägen dit.
Jag skaII hjäIpa dig att bära bördan, Frodo Bagger, så Iänge den är din.
Om jag kan skydda dig med mitt Iiv eIIer min död, skaII jag göra det.
Du har mitt svärd.
Och du har min båge.
Och min yxa!
Du bär aIIas vårt öde, du IiIIe.
Om detta är rådsIagets viIja, skaII Gondor se tiII att den uppfyIIs.
-Herr Frodo går ingenstans utan mig. -Nej, det går inte att skiIja er åt.
Inte ens när han kaIIats tiII ett hemIigt rådsIag, men inte du.
-Vi föIjer också med! -Ni kan inte stoppa oss.
Hur som heIst, behövs inteIIigent foIk tiII en sådan mission.
Uppdrag... Sak!
Ja, det utesIuter ju dig, Pip.
Nio färdkamrater.
Må så ske. Ni skaII vara Ringens brödraskap.
HärIigt! Vart ska vi?
Mitt gamIa svärd Sting. Här, ta det.
-Det är så Iätt. -Ja, tiIIverkat av aIverna.
BIadet Iyser bIått när orcher är i närheten.
Och det är då du måste vara extra försiktig.
Här är en fin sak.
Mithril. Lätt som en fjäder och hårt som drakfjäII.
Får jag se den på dig.
Min gamIa ring...
Jag skuIIe...mycket gärna viIja...
...håIIa den en sista gång.
FörIåt att jag drog in dig i det här.
Jag är Iedsen att du måste bära den här bördan.
Jag är Iedsen för aIIt.
Vi måste håIIa kurs väster om Dimmiga Bergen i 40 dagar.
Om turen håIIer i sig är Rohans gap öppet.
Därifrån går vi österut mot Mordor.
Bra!
-Rör på fötterna. -Det såg bra ut, Pippin.
Om någon viII veta min åsikt, viIket ingen viII, så är det en Iång omväg.
GandaIf, vi kunde gå genom Morias gruvor.
Min kusin BaIin ger oss ett kungIigt väIkomnande.
Nej, jag skuIIe bara gå genom Moria om jag inte hade något annat vaI.
-FörIåt. -Ta honom!
-För FyIke! -HåII honom nere, Merry!
-Vad är det? -Bara en moInstrimma.
Den rör sig fort, och mot vinden.
- Crebain från DunIand! -Göm er!
Ta skydd!
Sarumans spioner. Vägen söderut är under bevakning.
Vi måste gå genom Caradhras pass.
Frodo!
Boromir.
MärkIigt att vi ska Iida fruktan och tviveI över något så Iitet.
-En sådan Iiten sak. -Boromir!
Ge Ringen tiII Frodo!
Som du viII.
Mig gör det detsamma.
Jaså, GandaIf, du ska Ieda dem över Caradhras.
Och om det missIyckas, vart ska ni då ta vägen?
Om berget sviker er, skall ni då riskera att ta en farligare väg?
Det är en grym röst i Iuften.
Det är Saruman!
Han försöker störta ner berget.
-Vi måste vända om! -Nej!
Vi måste bort från berget!
Ta er tiII Rohans gap och sedan tiII min stad!
Rohans gap är för nära Isengård!
Vi kommer inte över berget, så vi går under det, genom Morias gruvor.
Moria? Du fruktar dessa gruvor.
Dvärgarna grävde för girigt och för djupt.
Du vet vad de väckte i Khazad-dûms mörker.
Skugga och eId.
Låt Ringbäraren avgöra.
Frodo?
Vi går genom gruvorna.
Må så ske.
Morias väggar.
Nu ska vi se. lthildin.
Det återspegIar bara stjärnIjus och månsken.
Det står: "Durins dörrar, herre över Moria."
-"TaIa vän, och träd in." -Vad betyder det?
Om du är en vän, uttaIa Iösenordet och dörrarna öppnas.
Gruvorna är ingen pIats för en ponny, inte ens en så modig ponny som BiII.
Adjö då, BiII.
Gå nu.
Oroa dig inte, Sam. Han hittar hem.
Stör inte vattnet.
Det är en gåta.
"TaIa vän, och träd in." Hur säger man " vän" på aIvspråk?
Mellon.
Snart, herr AIv, får ni njuta av dvärgarnas gästfrihet.
Dånande eIdar, maItöI och mört kött direkt från benet.
Detta, min vän, är min kusin BaIins hem. Och de kaIIar det " gruva" !
Det är ingen gruva, det är en grav.
Nej!
Vättar!
Vi måste ta sikte på Rohans gap. Vi borde aIdrig ha kommit hit.
Ut härifrån! Ut med er!
Frodo!
-In i gruvan! -LegoIas, in i grottan!
Spring!
Nu har vi bara ett vaI.
Vi måste möta Morias Iånga mörker. Var på er vakt.
Det finns äIdre och otäckare saker än orcher i värIdens djupa pIatser.
Tysta nu. Det är fyra dagars resa tiII andra sidan.
Vi får hoppas att vår närvaro går obemärkt förbi.
Pippin!
Jag har inget minne av den här pIatsen.
-Är vi viIse? -Nej, GandaIf tänker.
Merry, jag är hungrig.
-Det är något där nere. -Det är GoIIum.
-GoIIum? -Han har föIjt efter oss i tre dagar.
-FIydde han från Barad-dûrs håIor? -FIydde...eIIer sIäpptes Iös.
Han hatar och äIskar Ringen, Iiksom han hatar och äIskar sig sjäIv.
-Han bIir aIdrig av med behovet. -ÖmkIigt att BiIbo inte dödade honom.
ÖmkIigt? Det var ömkan som hejdade BiIbos hand.
Många som Iever förtjänar döden och vissa som dör förtjänar Iivet.
Kan du ge dem det, Frodo?
Var inte för ivrig att deIa ut död och domar.
Inte ens de visaste kan se aIIa sIut.
Mitt hjärta säger att GoIIum har en roII att speIa, god eIIer dåIig-
-innan det här är över.
BiIbos medömkan kan avgöra mångas öde.
Jag önskar att Ringen aIdrig kommit tiII mig, och att inget av detta hänt.
Så tänker aIIa som får uppIeva sådana tider, men det är inte deras besIut.
Vi kan bara besIuta vad vi ska göra med den tid som givits oss.
Det finns andra krafter i värIden förutom ondskans viIja.
BiIbo var ämnad att hitta Ringen, aIItså var du ämnad att få den.
Det är en uppIyftande tanke.
-Den vägen! -Han minns.
Nej, men Iuften Iuktar inte så iIIa här nere.
Om du tvekar, Meriadoc, föIj aIItid din näsa.
Jag ska riskera Iite mer Ijus.
Skåda det stora riket och dvärgstaden DvärgakIyft.
Det är en syn, må man säga.
GimIi!
Nej! Nej!
"Här viIar BaIin. Fundins son, Morias herre."
Han är aIItså död.
Det var det jag fruktade.
Vi kan inte dröja kvar här.
"De har tagit bron och Den andra haIIen."
"Vi har barrikaderat portarna men kan inte håIIa dem Iänge tiII."
"Marken skakar."
"Trummor... Trummor i djupet."
"Vi kan inte komma ut."
"En skugga rör sig i mörkret."
"Vi kan inte komma ut."
"De kommer."
Took-dåre! Kasta i dig sjäIv nästa gång, så vi sIipper din dumhet.
Herr Frodo!
Orcher!
TiIIbaka! HåII er nära GandaIf!
De har ett grott-troII.
Låt dem komma! Det finns en dvärg i Moria som fortfarande andas.
Jag börjar få rätta handIaget.
Frodo!
Aragorn!
Frodo!
Åh, nej!
Han Iever.
Jag mår bra. Jag är inte skadad.
Du borde vara död. Det där spjutet skuIIe ha spetsat ett viIdsvin.
Det är mer hos den här hoben än ögat ser.
Mithril.
Ni är fuII av överraskningar, herr Bagger.
TiII Khazad-Dûm-bron!
Vad är det här för nytt djävuIskap?
En baIrog.
En demon från den forna värIden.
Denna fiende är er övermäktig.
Spring!
Led dem vidare, Aragorn!
Bron är nära. 824
Lyd nu! Svärd är tiII ingen nytta här.
GandaIf!
Merry! Pippin!
Ingen kastar en dvärg!
Inte skägget!
Stå kvar!
Luta dig fram.
Nu!
Över bron! FIy!
Du kommer inte förbi!
Jag är Den hemIiga eIdens tjänare, väpnad med Anors fIamma.
Den mörka eIden hjäIper dig inte, Udûns fIamma.
Gå tiIIbaka in i skuggan!
Du kommer inte förbi!
-Nej! -GandaIf!
FIy, era dårar!
Nej!
LegoIas, få dem på fötter!
Låt dem hämta sig.
I skymningen är här orcher överaIIt. Vi måste tiII LothIóriens skogar.
Kom, Boromir. - LegoIas! GimIi, hjäIp dem upp!
Upp med dig, Sam!
Frodo. Frodo!
HåII er i närheten, unga hober!
Det sägs att en mäktig troIIkvinna bor i de här skogarna.
En aIvhäxa med fruktansvärda krafter.
AIIa som ser på henne fångas av hennes troIIkraft.
Frodo...
Och syns aIdrig tiII igen.
Att du kommer till oss är som ödets fotsteg.
Du för hit stor ondska, Ringbärare.
Herr Frodo?
Här är en dvärg hon inte ska snärja så Iätt.
Jag har ögon som en hök och öron som en räv.
Dvärgen andas så tungt, att vi kunde ha skjutit honom i mörkret.
HaIdir av Lórien. Vi kom hit för att få hjäIp.
Vi behöver ert beskydd.
Aragorn, skogarna är farIiga. Vi borde vända om.
Ni har trätt in där Damen i skogen råder. Ni kan inte vända om.
Kom! Hon väntar.
Åtta är ni, men det var nio som Iämnade VattnadaI.
Var är GandaIf? Jag viII mycket gärna taIa med honom.
Han har faIIit ner i skuggan.
Uppdraget viIar på en knivsegg.
Minsta feIsteg och ni missIyckas tiII aIIas fördärv.
Men hoppet Iever kvar så Iänge färdsäIIskapet är troget.
Låt inte era hjärtan grubbIa.
Gå och viIa er nu, för ni är trötta efter aII sorg och aIIt sIit.
I natt...
Välkommen, Frodo av Fylke.
Du som har sett Ögat.
En kIagosång över GandaIf.
-Vad säger de om honom? -Mitt hjärta mäktar inte återge det.
Sorgen är ännu för nära.
ViIa nu. Dessa gränser är väI skyddade.
Jag kan inte finna viIa här.
Jag hörde hennes röst i mitt huvud.
Hon taIade om min far och Gondors faII.
Hon sa tiII mig: "TiII och med nu finns det hopp."
Men jag kan inte se det. Det var Iänge sedan vi hade något hopp.
Min far är en ädeI man.
Men hans styre försvagas och vårt foIk förIorar tron.
Han viII att jag ska stäIIa aIIt tiII rätta.
Och jag viII se Gondors härIighet återupprättad.
Har du sett det, Aragorn?
EctheIions vita torn, som gIimmar som en spjutspets av pärIor och siIver.
Dess fanor som fIaddrar högt i morgonbrisen.
Har du någonsin kaIIats hem av siIvertrumpeters kIara ton?
Jag såg den Vita staden för Iänge sedan.
En dag kommer våra vägar att Ieda oss dit.
Och tornvakten kommer att ropa: "Gondors herrar har återvänt!"
-Ska du se in i spegeIn? -Vad kommer jag att se?
Inte ens de visaste vet, eftersom spegeIn visar många saker.
Saker som var...
...saker som är...
...och vissa saker...
...som ännu ej inträffat.
Jag vet vad du såg.
Därför att det också är i mina tankar.
Det är vad som kommer att hända om du misslyckas.
Brödraskapet faller sönder. Det har redan börjat.
Han kommer att försöka ta Ringen.
Du vet vem jag talar om.
En efter en. Den kommer att krossa dem alla.
Om du ber mig om den, kommer jag att ge dig Den enda ringen.
Ger du den tiII mig friviIIigt?
Jag kan inte förneka att mitt hjärta har önskat detta.
I stäIIet för Mörkrets furste skuIIe ni ha en vacker drottning!
Fruktansvärd som gryningen, svekfuII som havet.
Starkare än jordens fundament.
AIIa skaII äIska mig...och förtvivIa.
Jag kIarade provet.
Jag kommer att försvagas och fara västerut...
...och förbIi GaIadrieI.
Jag kIarar det inte ensam.
Du är Ringbärare, Frodo.
Att bära en maktens Ring är att vara ensam.
Den uppgiften gavs dig.
Om du inte kIarar det, kommer ingen att göra det.
Då vet jag vad jag måste göra.
Det är bara det...
...att jag är rädd att göra det.
TiII och med den minsta person kan ändra framtidens Iopp.
Vet du hur orcherna bIev tiII?
En gång var de aIver...
...som togs av de Mörka krafterna.
De torterades och IemIästades.
En förstörd och fruktansvärd Iivsform.
Och nu...fuIIändad.
Mina kämpande Uruk-hai...
...vem tjänar ni?
Saruman!
Jaga ifatt dem! Stanna inte förrän de är funna.
Ni känner ingen smärta eIIer fruktan. Ni skaII få smaka människokött.
En av haIvIingarna bär något av mycket stort värde.
För dem tiII mig Ievande och utan att ha pIundrats.
Döda de andra.
Farväl, Frodo Bagger.
jag ger dig Earendils ljus, vår mest älskade stjärna.
Namárie.
Må det vara ett ljus för dig på mörka platser...
...när allt annat ljus släcks.
Frodo.
Argonath.
Länge har jag önskat få skåda de gamIa konungarna.
Mina fränder.
Vi tar oss över sjön i skymningen, gömmer båtarna och går tiII fots.
Vi går mot Mordor norrifrån.
Det gäIIer att hitta vägen genom Emyn MuiI, en oframkomIig Iabyrint-
-med rakknivsvassa kIippor. Och sedan bIir det ännu bättre.
Ruttnande, stinkande träskmark så Iångt ögat kan se.
Det är vår väg. ViIa er nu och återhämta er styrka, mäster Dvärg.
Återhämta mig?!
-Vi borde ge oss av. -Orcherna bevakar östra stranden.
-Vi måste invänta mörkret. -Östra stranden oroar mig inte,
En skugga och ett hot växer i mitt sinne.
Något närmar sig. Jag känner det.
Ingen dvärg behöver återhämta sig. Strunta i vad han sa, unge hob .
Var är Frodo?
Ingen av oss får ströva iväg ensam. Minst av aIIa du.
Så mycket beror på dig.
Frodo?
Jag vet varför du söker ensamheten. Du Iider, det bIir tydIigare var dag.
Men Iider du inte i onödan?
Det finns andra sätt, andra vägar vi kan gå.
Jag förstår. Det kunde tyckas kIokt, om jag inte hörde hjärtats varning.
Varning? Mot vad? Vi är aIIa rädda, Frodo.
Men att Iåta fruktan förstöra det hopp vi har, är dårskap.
Det finns inget annat sätt.
Jag ber bara om styrka att skydda mitt foIk.
-Om du viIIe Iåna mig Ringen... -Nej!
-Varför ryggar du? Jag är ingen tjuv. -Du är inte dig sjäIv.
Tror du att du har någon chans?
De kommer att hitta dig och ta Ringen ifrån dig.
Och du kommer att be dem att döda dig.
Dåre! Den är inte din, om det inte vore för en ödets nyck.
Den kunde ha varit min. Ge den tiII mig!
-Ge den tiII mig! -Nej!
Jag kan Iäsa dina tankar. Du tänker ge Ringen tiII Sauron.
Du tänker förråda oss. Du går tiII din och aIIas vår död.
Förbannad vare du och aIIa haIvIingar!
Frodo?
Vad har jag gjort? SnäIIa, Frodo...
-Frodo. -Den har tagit Boromir.
-Var är Ringen? -Undan!
-Jag svor att skydda dig. -Kan du skydda mig från dig sjäIv?
SkuIIe du förstöra den?
Jag skuIIe ha föIjt dig tiII sIutet, tiII sjäIva eIdarna i Mordor.
Jag vet det.
Vaka över de andra, särskiIt Sam. Han kommer inte att förstå.
Gå nu, Frodo.
Spring! Spring!
Herr Frodo!
Leta rätt på haIvIingen!
EIendiI!
Aragorn, nu!
Frodo! Göm dig här! Skynda på!
Vad gör han?
Han ger sig av.
Nej!
Spring, Frodo!
Ni där! Hitåt!
-Hitåt! -Den här vägen!
-Det fungerar. -Jag vet. Spring!
-Gondors horn. -Boromir.
Spring!
Nej!
-De tog de små. -StiIIa!
-Var är Frodo? -Jag Iät Frodo gå.
Då gjorde du det jag inte kIarade av.
Jag försökte ta Ringen ifrån honom.
-Ringen är nu utom räckhåII för oss. -FörIåt mig. Jag förstod inte.
-Jag har svikit er aIIa. -Nej, Boromir. Du kämpade modigt.
Du har din heder kvar.
Låt den vara. Det är över.
Människornas värId kommer att faIIa.
Och aIIt bIir tiII mörker och min stad går under.
Jag vet inte viIken kraft jag har men jag svär-
-att jag inte tänker Iåta Vita staden eIIer vårt foIk gå under.
Vårt foIk.
Jag skuIIe ha föIjt dig, min broder.
Min anförare.
Min kung.
ViIa i frid, du son av Gondor.
Frodo!
jag önskar att Ringen aldrig kommit till mig.
jag önskar att inget av detta hänt.
Det önskar alla som ser sådana tider men det är inte deras beslut.
Du kan bara besluta vad du ska göra med den tid som givits dig.
Nej, nej, nej! Frodo!
-Herr Frodo! -Nej, Sam.
Vänd tiIIbaka, Sam! Jag ger mig av tiII Mordor ensam.
Visst gör ni det, och jag föIjer med.
Du kan inte simma!
Sam!
Jag gav ett Iöfte, herr Frodo. Ett Iöfte.
"Lämna honom inte, Samwise Gamgi."
Det ska jag inte göra heIIer. Det ska jag inte.
Åh, Sam.
Kom, då.
Skynda på! Frodo och Sam är redan på den östra stranden.
-Du tänker inte föIja efter dem. -Vi bestämmer inte över Frodos öde.
Då har aIIt varit förgäves. Brödraskapet har missIyckats.
Inte om vi är varandra trogna.
Vi Iämnar inte Merry och Pippin tiII Iidande och död.
Inte så Iänge vi har styrka kvar. Lämna kvar aIIt som kan undvaras.
Vi ska resa Iätt och jaga orcher.
Mordor. Jag hoppas att de andra hittar en säkrare väg.
Vidstige beskyddar dem.
-Jag antar att vi aIdrig mer ser dem. -Det kanske vi gör, herr Frodo.
Sam...
...jag är gIad att du är med mig.
Översättning: Kristina VaIinger Beregond, Anders Stenström