‎- Taylor Swift... ‎- Taylor Swift...
‎...a refuzat să comenteze...
‎- Renumita Taylor Swift... ‎- Câștigătoarea e...
‎E prima oară ‎când fotografii au surprins-o pe T-Swift
‎în ultimele șase săptămâni
‎UN FILM ORIGINAL NETFLIX
‎...câștigă Albumul Anului cu‎ Fearless.
‎Oare sunt resentimente?
‎Taylor Swift e responsabilă ‎de suspendarea mea.
‎Swift are iar probleme.
‎Taylor Swift e în vârf,
‎dar oare a ajuns acolo ‎pe căi dubioase?
‎A supărat 13 celebrități.
‎- Mi s-a părut cam furioasă. ‎- Numărul 13.
‎- Iat-o ieșind dintr-un restaurant. ‎- E prea ranchiunoasă.
‎Îi vezi picioarele în partea de jos, ‎o vezi intrând în mașină.
‎Înțeleg să ții la intimitatea ta ‎la începutul unei relații
‎sau să ai nevoie de timp ‎ca să te cizelezi,‎ ‎dar zău!
‎Și Taylor, care s-a plasat ‎în centrul atenției cu donația sa.
‎N-a fost suficient ce a făcut Swift.
‎- Bine, Tay, cum spui tu. ‎- Îmi pare rău să o spun,
‎dar Taylor primește lecții în viață.
‎E epuizantă toată drama asta, nu?
‎Taylor să aibă grijă ‎ca ‎Reputation ‎să fie mai...
‎Noua relație romantică ‎a lui Taylor Swift...
‎- Unde-i sunt prietenii? ‎- Reputation...
‎Dar, în același timp, nu greșesc amândoi?
‎- Taylor Swift vine azi în instanță... ‎- Reputation...
‎- ...face pe victima... ‎-‎ Reputation...
‎Reputation.
‎- Să vorbim mai bine despre Taylor Swift. ‎- ‎Reputation.
‎Reputation.
‎- Reputation. ‎- Să vorbim mai bine despre Taylor Swift.
‎Reputation.
‎- Taylor Swift... ‎-‎ Reputation.
‎Să vorbim despre Taylor Swift.
‎- Reputation. ‎- Reputation.
‎Reputation.
‎Bună seara, Dallas, Texas,
‎și bun venit la turneul ‎Reputation.
‎Știți, vin să cânt
‎în zona Dallas-Arlington...
‎cam de pe la 15 ani.
‎Și...
‎verificam de câte ori am cântat aici.
‎Acesta este al 30-lea concert ‎pe care îl dau în zona asta.
‎Ce să zic...
‎Avem o relație solidă, îndelungată,
‎și vreau să vă mulțumesc ‎pentru câteva lucruri.
‎Am fost la Dallas de multe ori...
‎și știu câte lucruri aveți la dispoziție
‎într-o seară de sâmbătă.
‎Aveți o mulțime de opțiuni
‎și ați decis să vă petreceți ‎seara de sâmbătă cu noi.
‎Vă mulțumesc mult!
‎Și ați mai făcut ceva...
‎Fiecare dintre noi, cei de pe scenă, ‎din acest turneu,
‎descoperim că, datorită vouă...
‎ăsta e primul turneu...
‎N-a mai cântat nimeni două seri la rând
‎pe acest stadion.
‎Vă mulțumesc!
‎Deci iată-vă aici...
‎Ați decis să ne fiți alături...
‎Poate știți deja.
‎E un fapt puțin cunoscut, ‎dar e ultima seară a turneului din SUA.
‎Deci ați decis nu doar să vă petreceți ‎seara de sâmbătă cu noi,
‎ci și să marcăm împreună ‎ultima seară a turneului
‎care a însemnat atât pentru mine.
‎E foarte frumos!
‎Vă mulțumesc pentru alegerile voastre ‎din seara asta.
‎Aș spune...
‎chiar că e mai mult decât frumos.
‎E mai presus decât frumos.
‎Care e cuvântul, Dallas?
‎- Minunat. ‎- Așa e.
‎Și acum, Dallas, vreau să vi le prezint
‎pe femeile incredibil de talentate ‎și minunate din turneul ‎Reputation.
‎Aplauze...
‎pentru Jazz!
‎Maria.
‎Gracie.
‎Kamilah.
‎Jeslyn.
‎Melanie.
‎Nadine.
‎Stephanie.
‎Yoe.
‎Eliotte.
‎Eu sunt Taylor. ‎Mersi că petreceți seara cu noi!
‎Dallas, aplauze, vă rog, ‎pentru formația mea incredibilă!
‎Săriți!
‎Regret, Taylor cea de odinioară ‎nu poate veni la telefon.
‎De ce?
‎Pentru că a murit!
‎Ne distrăm?
‎Bine.
‎Știți, poate că ați văzut...
‎Nu știu dacă ați remarcat deja.
‎Dar înclin să cred că da.
‎Ați remarcat că aveți o brățară luminoasă ‎la încheietura mâinii?
‎Iată-le!
‎Ce frumos!
‎Dar nu sunt doar pentru asta.
‎Motivul pentru care am vrut ‎să le avem în turneu...
‎este că, de fapt, acesta este
‎primul meu turneu ‎exclusiv pe stadioane și...
‎a fost nemaipomenit datorită vouă.
‎Știu despre stadioane că sunt...
‎locuri imense unde să cânți,
‎așa că am vrut să mă asigur ‎că, orice ar fi...
‎vă pot vedea pe fiecare în parte.
‎Deci dacă sunteți
‎la ultimul nivel, pe ultimul rând...
‎și credeți că nu vă văd, vă înșelați.
‎Văd absolut fiecare persoană ‎de pe acest stadion.
‎Și vă văd dansând,
‎vă văd dând din mâini.
‎În plus, vă și aud.
‎Aud...
‎Chiar am impresia ‎că fiecare dintre cei de față
‎a învățat pe de rost aceste cântece
‎și nu doar le fredonează, ci...
‎le cântă din toți rărunchii.
‎Dacă ar fi să ghicesc...
‎un singur lucru...
‎pe care îl au în comun ‎toți cei de pe stadion...
‎aș spune că acel lucru ar fi...
‎faptul că tuturor ne place senzația ‎de a găsi ceva veritabil.
‎De pildă...
‎Să găsim adevărata prietenie sau iubire
‎sau o persoană care ne înțelege ‎cu adevărat.
‎Sau care e sincer cu noi.
‎Cred că asta ne dorim ‎cu toții în viață și...
‎Cel mai mult ne temem în viață...
‎de lucrurile care ne-ar putea împiedica...
‎să găsim acel ceva veritabil.
‎De exemplu...
‎dacă avem o reputație proastă...
‎credem că ne-ar putea împiedica ‎să găsim...
‎prietenia sau iubirea adevărată, ‎acceptarea adevărată...
‎oameni cu care ne înțelegem.
‎Pentru că ne întrebăm:
‎„Dacă au auzit despre mine ‎ceva ce nu e adevărat?
‎Dacă au idei preconcepute despre mine, ‎pe care le-au auzit din bârfe?
‎Și apoi nici nu vor să mă cunoască
‎și nu aflăm ce s-ar fi putut întâmpla.”
‎De aceea, unii dintre noi...
‎De fapt, majoritatea, dacă nu toți...
‎ne temem să avem o reputație proastă.
‎Ne temem atât de tare ‎de ceva artificial...
‎de o bârfă, un zvon...
‎sau o poreclă...
‎care ne-ar putea opri ‎să găsim ceva veritabil.
‎Iar când e vorba de acea teamă, ‎acea anxietate...
‎totul e foarte delicat, ‎nu credeți, Dallas?
‎Unu, doi, trei, acum!
‎Bine, Dallas! Eu...
‎tocmai am decis...
‎să explorez puțin stadionul, ‎ca să văd...
‎dacă vă distrați bine în partea asta.
‎Vă simțiți bine aici?
‎Bine. Dansați cu mine? Ce părere aveți?
‎Bine, Dallas, aplauze din nou
‎pentru Charli XCX și Camila Cabello!
‎Aplauze din nou ‎pentru Charli XCX și Camila Cabello!
‎Deci, prieteni...
‎mă gândeam...
‎dacă nu v-ar deranja să petrecem...
‎Mulțumesc!
‎Este un... Mi se pare important ‎să fiu sinceră cu voi.
‎Am o... răceală mică de tot.
‎Nu mă băgați în seamă.
‎O să-mi suflu nasul.
‎Mă întorc cu spatele ca s-o fac.
‎Ce cred însă că trebuie să remarcăm
‎este cum mi-a dat Giuseppe șervețelul.
‎Așa!
‎Cel mai minunat lucru.
‎Nu mi s-a mai dat niciodată un șervețel ‎cu atâta grijă și devotament.
‎Bine, prieteni.
‎Vreau să vă spun ceva.
‎Vă propun să petrecem puțin timp
‎doar noi și chitara.
‎Sunteți de acord?
‎Un lucru cu care voi ați fost ‎cu adevărat...
‎De fapt, nu doar m-ați susținut, ci și...
‎Asta sună ‎de parcă ați fi fost înțelegători.
‎De fapt, m-ați încurajat ‎să experimentez cu muzica mea
‎și să încerc diferite lucruri,
‎diferite sunete, diferite instrumente.
‎Voi ați fost cei care m-ați încurajat ‎să experimentez și să evoluez.
‎Și vă sunt recunoscătoare...
‎pentru că a fost nemaipomenit...
‎să trec ‎de la un stil de muzică la altul...
‎de la un gen la altul...
‎Sunt mulți în industria muzicii
‎convinși că trebuie să continui ‎cu genul inițial,
‎fiindcă oamenii s-au obișnuit așa ‎și asta le place.
‎Dar relația mea cu voi ‎și discuțiile noastre...
‎online, la spectacole
‎sau la mine acasă sau...
‎Știu din discuțiile noastre...
‎că vă interesează nespus
‎versurile și un sentiment anume,
‎dacă nu cumva acel ceva
‎despre care cântă persoana ‎pe care o ascultați
‎este tocmai ce trăiți voi atunci ‎sau ce ați trăit la un moment dat...
‎Cred că doar asta vă interesează
‎când e vorba de un cântec.
‎Așa că am compus întotdeauna cântece...
‎atentă la versuri, ‎la sentiment și la melodie,
‎în speranța că, indiferent de direcția ‎în care l-aș duce,
‎fie că e vorba de pop,
‎de muzică acustică sau altceva...
‎pentru mine cântecul trebuie ‎să poată fi redus înapoi la esență...
‎Să rămână ceva care vă place
‎și să vreți să-l cântați ‎din toți rărunchii.
‎Deci...
‎Știți, când compun un cântec...
‎Când compun un cântec, de regulă...
‎încerc să...
‎depășesc un moment
‎și să înțeleg ceva prin care trec...
‎scriind despre asta și...
‎Categoric așa au stat lucrurile...
‎când am compus cântecul care urmează.
‎În acest turneu, ‎am avut o tradiție minunată
‎care s-a înfiripat, în care...
‎A început cu voi. Voi mi-ați spus online:
‎„Te rog să cânți piese mai vechi
‎pe care nu le interpretezi prea des.”
‎Și am spus: „Bine!”
‎Deci s-a născut această tradiție...
‎și mă bucur mult că mi-ați cerut asta.
‎E foarte plăcut să interpretez cântece ‎pe care nu le-am mai interpretat de mult.
‎Și... Cântecul acesta este unul care...
‎E ciudat, am impresia că acest cântec ‎are o viață dublă în mintea mea.
‎În mintea mea, într-una din viețile sale,
‎cântecul s-a născut din nevoia ‎de catharsis și de refulare,
‎din încercarea de a depăși ceva, ‎de a încerca să înțeleg și să accept.
‎Iar mai apoi este viața ‎în care el a fost lansat,
‎iar voi ați făcut din acest cântec ‎ceva cu totul diferit.
‎L-ați transformat ‎într-un colaj de amintiri
‎în care vă văd țipând ‎cuvintele acestui cântec sau...
‎în care văd pozele primite de la voi
‎cu cuvintele acestui cântec ‎scrise în jurnalul vostru
‎sau arătându-mi încheietura mâinii, ‎unde aveți
‎un tatuaj cu versurile acestui cântec ‎scrise sub piele.
‎Așa mi-ați schimbat voi cântecul ‎„Mult prea bine”.
‎Dintre toate ocaziile când l-am auzit ‎cântat incredibil de tare,
‎cred că în seara asta, Dallas,
‎la finalul turneului, în ultima seară, ‎a fost cântat cel mai tare.
‎A venit un val imens de voci care cântau
‎din partea asta a stadionului, ‎așa că trebuie să văd cu ochii mei.
‎Vin acum să vă văd.
‎Vin!
‎Sunteți gata?
‎Așadar...
‎Pe când treceam prin mulțime...
‎n-am putut să nu remarc...
‎Suntem aici, ‎în ultima seară a turneului...
‎și n-ați venit la joacă.
‎N-ați venit în haine obișnuite.
‎Purtați ținute...
‎costume...
‎coroane,
‎șerpi în jurul gâtului,
‎cu fața dată cu sclipici,
‎cu versuri scrise pe brațe,
‎cu numărul 13 scris pe mâini...
‎Sunteți absolut incredibili.
‎Simt că trebuie ‎să mă ridic la nivelul vostru.
‎Am impresia că vă îmbrăcați...
‎în ton cu versurile cântecelor.
‎Am dreptate?
‎Da. Deci...
‎Ce ar trebui să fac acum...
‎este să port o rochie...
‎pentru un cântec numit „Rochia”.
‎Ce părere aveți?
‎ÎN CINSTEA LUI LOIE FULLER (1862-1928)
‎PIONIERĂ ÎN LUMEA ARTELOR, DANSULUI ‎ȘI DESIGNULUI
‎ȘI MILITANTĂ PENTRU DREPTUL DE PROPRIETATE ‎AL ARTIȘTILOR ASUPRA OPERELOR LOR
‎NU DAȚI VINA PE MINE, ‎TAYLOR M-A ÎNNEBUNIT
‎Deci, prieteni...
‎Știu...
‎că, atunci când ieșiți ‎prima oară cu cineva,
‎trebuie să vă purtați cool, ‎să fiți relaxați și să spuneți:
‎„Da, mă simt bine cu voi. ‎Păreți de gașcă.”
‎Dar vă spun sincer, sunteți incredibili, ‎vă ador, pur și simplu.
‎V-am iubit de cum v-am auzit țipând.
‎Am început turneul acesta în mai...
‎și, să fiu sinceră, ‎n-am mai pomenit un turneu...
‎care să treacă atât de repede.
‎Pentru că ne simțim atât de bine.
‎Ne distrăm de minune cu voi.
‎Nici nu pot să vă spun cât de mult.
‎Când spun „noi”, mă refer...
‎la toți cei pe care îi vedeți ‎pe scenă cu mine:
‎dansatorii, coristele, formația,
‎toți cei pe care îi vedeți aici, cu mine.
‎Camila, Charli, ‎acești oameni minunați, incredibili...
‎și frumoși cu care împart scena.
‎Toți am visat să ajungem ‎pe o astfel de scenă de când eram mici.
‎Și cred că în copilărie...
‎Cred că sunteți de acord dacă spun
‎că nu ne-am imaginat vreodată ‎că vom ajunge pe scene atât de mari,
‎cu un public incredibil.
‎Cred că a depășit toate...
‎am visat cu ochii deschiși.
‎Deci...
‎avem ocazia să fim pe scenă ‎cu voi seară de seară,
‎dar asta...
‎Asta nici nu se compară...
‎cu eforturile și munca depusă ‎pentru a construi scena.
‎Avem 368 de oameni care ne însoțesc ‎peste tot în lume,
‎își lasă familiile acasă,
‎conduc camioane, montează bârne de oțel,
‎construiesc scena, instalează luminile...
‎sonorizarea... Totul.
‎Ne acordează instrumentele, ‎ne ajută să fim pregătiți,
‎să putem ieși în fața voastră ‎și să facem ceea ce iubim.
‎În plus, Dallas și Arlington,
‎zona aceasta ‎ne-a oferit 3.200 de persoane
‎care s-au ocupat de pază,
‎de spațiile de alimentație, de parcare,
‎ne-au ajutat să construim asta, ‎ne vor ajuta să o demontăm după concert.
‎Ei vor mătura sclipiciul ‎când noi toți ne ducem acasă.
‎Și deci...
‎voiam să îi mulțumesc fiecărei persoane
‎care ne-a ajutat să ținem concertul,
‎mai ales celor de la pază.
‎Le mulțumesc tuturor.
‎Aplauze, vă rog, ‎pentru toți cei care ne-au ajutat.
‎Mai apoi, desigur, ‎nu ar fi existat un concert,
‎nu ar fi fost construită o scenă ‎dacă voi...
‎n-ați fi vrut să veniți la spectacol.
‎Deci...
‎iată un cântec...
‎care îmi va aminti întotdeauna de voi.
‎Te iubim!
‎Vă iubesc mult de tot.
‎Mulțumesc.
‎Când căzu, se sfărâmă
‎Își zdrobi oasele de trotuarul ‎Pe care, copil fiind, a desenat
‎Cu creta
‎Când se prăbuși ‎Hainele i se făcură bucăți, bucățele
‎Și fură duse de vânturile ‎Care îi luară și prietenii de vreme bună
‎Când privi în jur ‎Pielea-i era stropită cu cerneală
‎Formând cuvintele a mii de voci
‎Ecouri auzite chiar și-n somnu-i...
‎„Orice spui, nu e bine.”
‎„Orice faci, nu ajunge.”
‎„Bunătatea ta e falsă.”
‎„Durerea ta e manipulatoare.”
‎Acolo jos, una cu pământul
‎Visă la mașini ale timpului ‎Și la răzbunare
‎Și la o iubire care chiar însemna ceva,
‎Nu doar ideea de ceva
‎Când se ridică într-un sfârșit, ‎O făcu încet
‎Evitând unghere de mult știute ‎Și bănuți sclipitori
‎Neîncrezătoare în telefoane și promisiuni
‎În fantasme, filfizoni
‎Și promisiuni de iubire fulgerătoare
‎Când se ridică
‎O făcu cu o luciditate dezolantă
‎Se scufundă în beznă ‎Cu oceanul furios pân' la gât
‎Scăldată în propria-i neputință
‎Spuse o rugăciune de recunoștință
‎Pentru fiece crăpătură din armura ‎De care nu știuse că avea nevoie
‎Alături de ea, impunătoare
‎Era o iubire care chiar însemna ceva
‎Nu doar ideea de ceva
‎Când porni spre casă,
‎Auzi ecourile unor noi cuvinte
‎„Fie ca inima-ți să mai poată fi frântă
‎Dar niciodată de două ori de aceeași mână”
‎Și mai tare:
‎„Fără trecutul tău
‎N-ai fi ajuns niciodată... ‎Atât de minunat și de brutal
‎Prin forța destinului ‎Sau o violentă, splendidă coincidență
‎Aici.”
‎Vă iubim, Dallas!
‎Mulțumesc din suflet ‎pentru o seară incredibilă
‎și un turneu fantastic. Vă iubim!
‎Aplauze pentru dansatori, vă rog!
‎Aplauze pentru coriste, Dallas!
‎Aplauze pentru formație!
‎IAR PRIN A REPUTAȚIEI SALE MOARTE,
‎SE SIMȚI CU ADEVĂRAT VIE
‎MĂ SIMT CA LA 22... ‎DE LUNI DE SARCINĂ
‎FAC PE MINE DIN CAUZA LUI TAYLOR SWIFT, ‎NU A SARCINII
‎Bine, întâi și întâi...
‎Întâi de toate...
‎Nu știu...
‎Nu știu. Nu știu ce se petrece.
‎Ești excelent la tobe.
‎- Îți place? Sunt invizibile. ‎- Super!
‎Salut, Keira. N-am mai văzut până acum.
‎- Serios? ‎- Da, eu sunt în culise.
‎Eu doar...
‎E cam așa... Uite...
‎Baterist!
‎Nu!
‎Îmi schimb costumul.
‎Exact așa... Asta fac eu ‎când nu știu coregrafia.
‎- Da. ‎- Da.
‎- Dar așa... ‎- Da, într-o parte.
‎Asta înseamnă: „Nu știu pașii.”
‎- Putem de la capăt? Am greșit. ‎- Bine.
‎Nici nu m-am urcat în tren ‎când a plecat din gară.
‎Sunt prea multe... ‎Cuvintele se tot repetă.
‎- Știu că e vina mea. ‎- Nicio grijă!
‎Nu-l poți pune în fața mea ‎fără să mi-l dai să-l beau.
‎E un Old Fashioned.
‎Trebuie să-l gust. E răspunderea mea.
‎Crezi că pot monta o scenă ‎sau să le dau ceva ce nu am testat?
‎E bun.
‎E o minune a tehnicii.
‎E un monument de mistică magică.
‎Am montat platforme cât pentru zece arene.
‎Doar platformele.
‎- E mai mare decât un 767. ‎- Dumnezeule!
‎Pe lățime și lungime.
‎- Doamne! ‎- Uite!
‎- Ce-i un 767? ‎- Un avion, mare de tot.
‎O să trebuiască să presărați bomboane ‎ca să mă ajutați
‎- ...să ajung unde trebuie. ‎- Caramele.
‎Nimeni...
‎- De ce ai nevoie? ‎- M-am pierdut.
‎E o scenă mare.
‎- E pe acolo. ‎- Mersi!
‎Cred că nu mă aflu unde trebuie, ‎sunt singură.
‎Trebuie să studiez o hartă ‎cu toată instalația asta.
‎Știu.
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu