-Oletko nähnyt lompakkoani, kulta? -Eikö se ole yöpöydällä?
On.
-Olemme myöhässä. -Tiedän.
-Miltä näytän? -Kauniilta.
-Ovatko hiukseni hyvin? -Ovat.
Ethän edes katsonut.
Hiuksesi ovat kauniit. Olet aina kaunis.
-Jätitkö Rozille numerot? -Jääkaapin ovessa.
Olen valmis.
-Mikä lapsenvahdin nimi on? -Roz.
Me lähdemme nyt.
-Olette todella kaunis, rouva Harford. -Kiitoksia.
-Oletko valmis nukkumaan? -Saanko katsoa Pähkinänsärkijän?
-Milloin? -Yhdeksältä.
-Saat katsoa. -Saanko valvoa kunnes tulette?
Et, tulemme myöhään.
Puhelinnumero on jääkaapin ovessa. Syö kaapista mitä haluat.
-Tulemme yhdeltä. -Taksimme saa viedä sinut kotiin.
Kiitoksia.
-Hei sitten, kulta. -Pitäkää hauskaa.
-Victor, Illona... -Alice, Bill...
Hyvää joulua.
-Mukavaa, kun pääsitte tulemaan. -Oli oikein mukava tulla.
-Näytät tyrmäävältä, Alice. -Kiitos.
-Enkä sano tuota kaikille naisille. -Kyllä hän sanoo.
Suosittelemasi osteopaatti oli hyvä. Näkisitpä syöttöni nyt.
-Hän on New Yorkin paras. -Se näkyi laskustakin.
Menkää sisään ja ottakaa juotavaa. Nähdään myöhemmin.
-Tunnetko täältä ketään? -En ketään.
Miksi luulet Zieglerin kutsuvan meidät tänne joka vuosi?
Tänne pääsee tekemällä kotikäyntejä.
Näetkö tuon pianonsoittajakaverin?
-Hän oli kanssani lääkiksessä. -Niinkö?
-Hän soittaa hyvin lääkäriksi. -Hän lopetti opintonsa kesken.
Hyvä herrasväki. Toivottavasti nautitte.
Yhtye pitää nyt 10 minuutin tauon. Kiitos.
Mennään tervehtimään.
Minun on päästävä vessaan. Tavataanko vaikka baarissa?
Nick Nightingale!
Bill Harford! Miten menee?
-Kauanko siitä on? -Kymmenisen vuotta?
Enemmänkin.
-Onko aikaa drinkille? -Toki.
-Et ole muuttunut lainkaan. -Kiitos, kai. Mitä sinulle kuuluu?
Melko hyvää.
-Ja sinusta on tullut pianisti. -Sellaiseksi ystävät minua haukkuvat.
-Oletko yhä lääkärinhommissa? -Kerran lääkäri, aina lääkäri.
Tai minun tapauksessani: ei koskaan lääkäri, ei koskaan lääkäri.
-En vieläkään tajua miksi lähdit. -Se on mukavaa, teen sitä usein.
Kippis.
-Nick... Sinua tarvitaan. -Tulen heti.
Minun on mentävä, mutta soitan tällä hetkellä Villagen Sonata Cafessa.
-Käväise jos satut kulmille. -Totta kai.
-Oli mukava tavata. -Niin tosiaan oli.
-Tuo taitaa olla minun lasini. -Olen siitä aivan varma.
Nimeni on Sandor Szavost. Olen unkarilainen.
Minä olen Alice Harford, amerikkalainen.
Mukava tavata.
Oletko koskaan lukenut runoilija Ovidiuksen "Rakastamisen taitoa"?
Hänhän jäi lopulta yksin.
Itki silmänsä turvoksiin jossain, missä on huono ilmasto.
Mutta ensin hän piti hauskaa. Sydämensä kyllyydestä.
Oletko täällä jonkun kanssa, Alice?
-Mieheni. -Kuinka surullista.
Mutta en usko, että hän pahastuu jos tanssimme.
Mitä teet työksesi?
Tällä hetkellä etsin töitä.
Johdin ennen taidegalleriaa Sohossa, mutta se meni konkurssiin.
Sääli.
Minulla on ystäviä taidepiireissä. Voisinko olla avuksi?
Kiitos.
Näitkö tuttuja?
Mieheni.
Avioliittohan on kiehtova, koska se edellyttää molemmilta petosta.
Miksi kaunis nainen, joka saisi kenet tahansa, haluaa olla naimisissa?
Miksi ei haluaisi?
-Onko se noin kamalaa? -Ei, vaan näin mukavaa.
-Tunnetko Nuala Windsorin? -En. Mukava tavata teidät molemmat.
-Miten Nuala kirjoitetaan? -N-U-A-L-A.
Et taida muistaa minua.
-Olit minulle kerran ystävällinen. -Vain kerran! Mikä laiminlyönti.
Olin kuvauksissa Rockefeller Plazalla tuulisena päivänä.
-Sinulla meni jotain silmään. -Puolet Viidennestä Avenuesta.
Herrasmiehenä annoit minulle nenäliinasi, joka oli jopa puhdas.
Joskus olen sellainen sankari.
Tiedätkö miksi naiset ennen menivät naimisiin?
Kertokaa toki.
Vain siten pääsi neitsyydestä eroon ja pystyi hankkimaan rakastajia.
Niitä, jotka he oikeasti halusivat.
Mielenkiintoista.
Tiedätkö mikä lääkäreissä on mukavaa?
Paljon vähemmän kuin ihmiset luulevat.
He vaikuttavat aina niin tietäväisiltä.
He tietävätkin kaikenlaista monenlaisista asioista.
Mutta he tekevät liikaa työtä.
Ja menettävät paljon.
Olet varmaan oikeassa.
Minne me olemme matkalla?
-Sateenkaaren päähän. -Sateenkaaren päähän?
-Etkö halua mennä sinne? -Riippuu siitä, missä se on.
-Otetaan siitä selvää. -Anteeksi, että häiritsen.
Voisitteko tulla mukaani. Herra Ziegler tarvitsee apua.
Sopii.
Jatketaanko myöhemmin?
Kiitos, että tulit Bill.
-Meille sattui pikku onnettomuus. -Mitä tapahtui?
Hän otti piikin ja sai kohtauksen.
Mitä hän otti?
Mitä se nyt on... Heroiinia ja kokaa sekaisin.
Heroiinia ja kokaa.
Entä muuta?
Joimme pari drinkkiä. Vain vähän samppanjaa.
-Kauanko hän on ollut tällainen? -Viitisen minuuttia.
-Mikä hänen nimensä on? -Mandy.
Mandy?
Kuuletko minua, Mandy?
Kuuletko minua? Liikuta päätäsi, jos kuulet.
Liikuta päätä, jos kuulet. Kuulet siis minua.
Voitko avata silmäsi, Mandy?
Avaa nyt silmäsi. Noin sitä pitää...
Katsohan nyt minua. Katso minua.
Katso minua, Mandy.
Hienoa.
Rakastan Victorin taidekokoelmaa. Entä sinä?
Se on suurenmoinen.
Oletko nähnyt hänen veistosgalleriaansa?
En.
En ole.
Hänellä on hieno kokoelma renessanssin pronssiveistoksia.
Pidätkö renessanssista?
-Jumaloin sitä. -"Jumaloin sitä".
Veistosgalleria on yläkerrassa. Haluaisitko nähdä sen?
Voisin näyttää sen sinulle.
Emme olisi kauan poissa.
Ehkä...
Ei...
Tällä kertaa.
Pelästytit meidät oikein kunnolla.
Anteeksi.
Miltä nyt tuntuu?
Paremmalta.
Olet erittäin onnekas tyttö.
-Tajuatko sen? -Tajuan.
Selviät tällä kertaa, mutta et voi jatkaa tällaista.
Ymmärrätkö?
Sinä tarvitset vieroitushoitoa.
Tiedän.
Hyvä niin.
-Jätän tilanteen sinun käsiisi. -Voiko hänet pukea ja viedä pois?
Pitäisin hänet täällä vielä tunnin verran.
Tunnin?
Sitten hoitaisin hänet kotiin.
-Hyvää yötä, Mandy. -Kuule...
En voi kylliksi kiittää. Pelastit nahkani.
Onneksi olin paikalla.
Ei varmaan tarvitse edes sanoa, että tämä jää meidän väliseksemme.
-Totta kai. -Kiitos.
Olen tainnut juoda liikaa samppanjaa.
Minun pitää mennä etsimään mieheni.
Kyllä hän varmaan pärjää vielä hetken yksinkin.
Kyllä...
-Mutta pärjäänkö minä? -Totta kai.
Ei, minun täytyy tosiaan mennä. Täytyy mennä.
Ei sinun tarvitse.
Kyllä tarvitsee.
Alice...
Haluan tavata sinut uudelleen.
-Se on mahdotonta. -Miksi?
Koska...
Olen naimisissa.
-Huomenta, Lisa. -Huomenta.
-Postinne. -Kiitos.
Pyydä Janellea tuomaan kahvia. Kiitos.
-Huomenta, Sarah. -Huomenta.
Ennen joulua hiljaisuus kiiri Mikään ei liikkunut, ei edes hiiri
Voit pukeutua.
Pidä tuota.
-Odotatko joulua? -Joo.
-Sattuuko? -Joo.
-Tässäkö? -Niin.
Isä tykkää tuosta varmasti. Hyvä valinta.
"Kun sukellan sänkyyni".
Pitäisi soittaa Zieglereille ja kiittää juhlista.
-Soitin jo. -Hyvä.
Pitäisikö paketoida loput lahjat?
Tehdään se huomenna.
Kerro yksi juttu.
Ne kaksi tyttöä...
Siellä eilisissä juhlissa...
Satuitko...
Mahdollisesti...
Naimaan heitä?
Mitä?
Mistä oikein puhut?
Niistä kahdesta tytöstä, joita avoimesti iskit.
En minä ketään iskenyt.
Keitä he olivat?
Jotain malleja.
Minne katosit heidän kanssaan niin pitkäksi aikaa?
Hetkinen nyt.
En minä kenenkään kanssa kadonnut.
Ziegler voi huonosti ja hän kutsui minut luokseen.
Kuka se mies oli, jonka kanssa tanssit?
Zieglereiden tuttava.
-Mitä hän halusi? -Mitäkö hän halusi...
Mitä hän halusi...
Seksiä yläkerrassa...
Kesken juhlien.
-Siinäkö kaikki? -Siinä kaikki.
Hän halusi naida vaimoani.
-Aivan. -Se on ihan ymmärrettävää.
Ymmärrettävää?
Olet erittäin kaunis nainen.
Hetkinen nyt.
Koska olen kaunis nainen, miehet puhuvat minulle vain,...
...koska haluavat naida minua. Niinkö?
Ei asia ole ihan noin mustavalkoinen...
Mutta tiedämme molemmat millaisia miehet ovat.
Tuon perusteella voisin päätellä, että halusit naida niitä malleja.
On olemassa poikkeustapauksia.
Mikä tekee sinusta poikkeuksen?
Minusta tekee poikkeuksen se,...
...että olen rakastunut sinuun ja olemme naimisissa...
...ja koska en ikinä valehtelisi sinulle tai satuttaisi sinua.
Silloinhan ainoa syysi olla naimatta niitä malleja,...
...oli se, että otit minut huomioon. Todellisuudessa olisit halunnut!
Rauhoitutaan nyt. Mari tekee sinut aggressiiviseksi.
Eikä tee, vaan sinä! Mikset helvetti voi vastata suoraan?
Luulin tehneeni niin. En edes tiedä mistä riitelemme.
En minä riitele.
-Selvittelen vain näkökantojasi. -Näkökantojani?
Otetaan esimerkki.
Sinulla on vastaanotolla upea alaston nainen...
...ja tunnustelet hänen tissejään.
Haluan tietää mitä todella ajattelet kun puristelet niitä.
Alice, minä olen lääkäri.
Kaikki on hyvin persoonatonta, ja paikalla on sairaanhoitaja.
Suhtaudut tissien puristeluun siis puhtaan ammattimaisesti?
Aivan. Töissä ajatukseni ovat erittäin kaukana seksistä.
Kun potilaan tissejä puristellaan,...
...luuletko hänen fantasioivan komean Bill-tohtorin pilistä?
Vakuutan, että se hiton kuvitteellinen naispotilas ei ajattele seksiä.
Miten voit olla varma?
Jos en muusta syystä niin siksi, että hän pelkää olevansa sairas.
Entä sen jälkeen, kun kerrot hänen olevan terve?
Sen jälkeen? En tiedä, Alice.
Mitä sen jälkeen?
Naiset eivät yleisesti ottaen ajattele sillä tavalla.
Evoluutiostako tässäkin on kysymys?!
Miesten pitää pökkiä kaikkea, mutta naiset hakevat turvallisuutta!
Liian yksinkertaistettua, mutta jotain sinne päin.
Jos te miehet vain tietäisitte.
Olet vähän pilvessä, haastat riitaa ja yrität tehdä minut mustasukkaiseksi.
-Mutta et ole mustasukkaista tyyppiä? -En.
Oletko ikinä ollut mustasukkainen minusta?
-En. -Miksi et?
En tiedä. Enkä siksi, että olet vaimoni.
Ehkä siksi, että olet lapseni äiti, etkä ikinä olisi minulle uskoton.
Taidat olla todella varma itsestäsi?
En. Olen varma sinusta.
Onko se sinusta hauskaa?
Ja kikatuskohtaus, helvetti!
Muistatko viime kesän Cape Codissa?
Muistan.
Muistatko, kun kerran illallisella oli nuori laivastoupseeri.
Hän istui pöytämme lähellä kahden muun upseerin kanssa.
En.
Tarjoilija toi miehelle viestin ja hän lähti.
-Muistatko? -En.
Näin hänet ensi kerran aulassa sinä aamuna.
Hän kirjoittautui hotelliin ja seurasi hotellipoikaa hissiin.
Hän vilkaisi minua kulkiessaan, vilkaisi vain.
Ei enempää.
Mutta minä en pystynyt...
Liikkumaan.
Sinä iltapäivänä Helena meni ystävänsä kanssa elokuviin.
Me rakastelimme.
Suunnittelimme tulevaisuutta.
Puhuimme Helenasta, ja kuitenkaan...
Ei ollut yhtään hetkeä...
Etten olisi ajatellut sitä miestä.
Ajattelin, että jos mies haluaisi minut,...
...vaikka vain yhdeksi yöksi,...
...olin valmis luopumaan kaikesta.
Sinusta.
Helenasta.
Koko helvetin tulevaisuudesta.
Kaikesta.
Se oli outoa, koska samaan aikaan olit minulle entistä rakkaampi.
Sillä hetkellä rakkauteni sinua kohtaan,...
...oli sekä hellää,...
...että surullista.
Yöllä en saanut unta...
...ja heräsin seuraavana aamuna paniikissa.
En tiennyt pelkäsinkö hänen lähteneen,...
...vai olevan yhä paikalla.
Illalliseen mennessä...
...tajusin, että hän oli lähtenyt...
...ja tunsin oloni helpottuneeksi.
Haloo?
Tohtori Harford puhelimessa.
Milloin se tapahtui?
Ei, minulla on osoite. Kiitos.
Lou Nathanson on kuollut.
Minun täytyy mennä sinne näyttämään naamaani.
-Hei, Rosa. -Iltaa, tohtori Harford.
-Miten neiti voi? -Ei kovin hyvin.
-Hän on makuuhuoneessa. -Kiitos.
Sisään.
Marion.
Tohtori Harford. Ystävällistä, että tulitte.
-Tulin heti kun kuulin. -Kiitos.
-Otan osaa. -Kiitos.
-Isäsi oli rohkea mies. -Kiitos.
-Miten voit? -Olen vähän turta.
En ole oikein tajunnut tilannetta.
Haluaisitteko istuutua?
En voi uskoa tätä. Isällä oli niin hyvä päivä.
Hänen mielensä oli kirkas ja hän muisti monia asioita.
Sitten hän söi illallista ja meni lepäämään.
Menin keittiöön ja juttelin Rosan kanssa puolisen tuntia.
Kun sitten menin katsomaan isää, luulin, että hän nukkuu.
Sitten tajusin, että hän ei hengitä.
Kaikesta päätellen isäsi kuoli rauhallisesti nukkuessaan.
Toivottavasti.
Olen pelännyt enemmän isän kuolintapaa kuin itse kuolemaa.
Oletko jo ehtinyt soittaa sukulaisille?
Yritin soittaa äitipuolelle Lontooseen, mutta hän ei ollut kotona.
Poikaystäväni Carl hoitaa soittelun, ja tulee tänne pian.
Olettekin tainnut tavata Carlin.
-Hänhän on opettaja, vai mitä? -Matematiikan professori.
Menemme naimisiin toukokuussa.
Sepä mukava uutinen. Onneksi olkoon.
Kiitos.
Carl sai opetustyötä Michiganista. Muutamme sinne pian.
Michigan on kaunis osavaltio. Viihdyt siellä varmasti.
Vaihtelu tekee sinulle hyvää, Marion.
Voi ei...
Voi luoja...
-Rakastan sinua. -Marion...
-Rakastan sinua todella. -Marion...
-En halua muuttaa Carlin kanssa. -Puhut vähän sekavia...
Vaikka en tapaisikaan sinua, haluan asua lähelläsi.
Kuuntele minua, Marion.
Olet tolaltasi, etkä tiedä mitä puhut.
Rakastan sinua.
Emme edes tunne toisiamme.
Emme ole koskaan puhuneet mistään muusta kuin isästäsi.
Rakastan sinua.
Carl varmaan tulee. Ethän halveksi minua.
-Hei, Rosa. -Hei, herra Thomas.
-Onko hän makuuhuoneessa? -On.
Sisään.
Kulta...
Olen todella pahoillani.
-Oletko kunnossa? -Suunnilleen.
-Iltaa, tohtori Harford. -Iltaa, Carl.
-Kiitos, että tulitte käymään. -Vähintä mitä voin tehdä.
-Arvostamme sitä kovasti. -Kiitos.
Olinkin juuri lähdössä.
Isäsi oli sinusta hyvin ylpeä, Marion.
Annoit hänelle lohtua viimeisinä elinkuukausina.
-Kiitos. -Kiitos.
-No niin... -No niin...
Saatan teidät ulos.
Hyvää yötä.
Hän pomppi naamani päällä kuin villipeto. Sain arpia niskaani.
-Kuka se siitä? -Näyttää hintiltä.
-Varo, hinttari. -Hauskaa joulua, neiti.
Täältä löytyy laatulihaa.
Haluatko kokeilla, hintti?
Painu kotiin.
Todellinen macho!
Painu takaisin San Franciscoon!
-Anteeksi, tiedätkö paljonko kello on? -Kymmentä yli kaksitoista.
-Oletko menossa jonnekin? -Kunhan kävelen.
-Haluaisitko pitää vähän hauskaa? -Anteeksi kuinka?
Haluatko pitää hauskaa?
Asun tässä lähellä. Haluatko tulla kylään?
-Kylään sinun luoksesi? -Niin.
Sisällä on mukavampaa kuin täällä.
-Tässäkö sinä asut? -Niin.
Yksin?
Minulla on kämppäkaveri, mutta hän ei ole kotona.
Kaikki hyvin. Saamme olla rauhassa.
Tule.
Tule nyt.
Täällä ollaan.
Kiva kuusi.
Anteeksi sotku, sisäkkö on vapaalla.
Tämä on...
Kodikas.
-Kodikas asunto. -Menettelee.
Luuletko...
-Että meidän pitäisi puhua rahasta? -Kyllä kai.
Riippuu siitä, mitä haluat tehdä.
Mitä haluat tehdä?
Mitä suosittelet?
Mitäkö suosittelen?
No...
En mielellään sanoisi sitä.
-Minä hoidan kaiken. -Sopii minulle.
-Miltä 150 dollaria kuulostaa? -Se kuulostaa mainiolta.
Älä huolestu, en laskuta ajasta.
-Kiitos. -Prego.
-Grazie. -Olkaa hyvä.
Joten...
Aloitetaanko?
Anteeksi.
Haloo?
Hei.
Onko kaikki hyvin?
On. Mietin tässä vain, milloin tulet kotiin.
Minun on vaikea puhua nyt. Tässä voi mennä jonkin aikaa.
-Kuinka kauan? -En yhtään tiedä.
Odotamme yhä sukulaisia paikalle.
-Minä menen nukkumaan. -Hyvä on. Hei sitten.
Oliko tuo rouva tohtori Bill?
Oli.
-Täytyykö sinun lähteä? -Täytyykö minun lähteä?
Luulenpa niin.
Oletko varma?
Se taitaa olla parasta.
Haluan maksaa sinulle joka tapauksessa.
Paljonko se olikaan? 150 dollaria?
Kyllä, mutta älä siitä murehdi.
Haluan maksaa.
-Ei sinun tarvitse. -Mutta haluan.
-Niinkö? -Niin.
Kiitos oikein paljon.
Kiitos.
Haluatteko pöydän vai istutteko baarissa?
-Pöytä, kiitos. -Tätä tietä.
-Saanko takkinne? -Kiitos.
Otatteko juotavaa?
-Ottaisin oluen. -Kiitos.
Siinä kaikki tältä illalta. Bassossa Larry McVey.
Rummuissa Kip Fleming, ja kitarassa ainutlaatuinen Bobby Berman.
Toivottavasti viihdyitte. Soitamme täällä kaksi viikkoa.
Olen Nick Nightingale. Hyvää yötä.
-Mahtavaa. -Kiitos.
-Nightingale! -Bill, pääsit tulemaan.
Tulin juuri kun olitte lopettelemassa.
Ei se mitään, bändi oli tänään huono.
-Mitä juotavaa otat? -Vodkatonicin.
Kiitos.
-Mikä sinut tänne tuo? -Potilaani asuu lähistöllä.
-Asutko Villagessa? -En, vaan Central Park Westissä.
-Oletko naimisissa? -Jo yhdeksän vuotta.
-Lapsia? -Seitsenvuotias tytär.
-Entä sinä? -Vaimo ja neljä poikaa Seattlessa.
-Olet kaukana kotoa. -Pakko seurata töitä.
Kiitos.
-Onko tuo oma bändisi? -Ei.
-Kenen kanssa yleensä soitat? -Kenen tahansa, missä tahansa.
-Minulla on keikka vielä tänään. -Tänään?
-He aloittavat vasta kahden maissa. -Villagessa?
Usko tai älä, mutta en vielä tiedä osoitetta.
Niinkö?
Kuulostaa ehkä naurettavalta, mutta...
Se on joka kerta eri paikassa ja saan osoitteen tuntia aiemmin.
-Joka kerta eri paikassa. -Tähän saakka.
-Miksi salailu? -En tiedä. Minä vain soitan pianoa.
Anteeksi, mutta jäikö minulta jotain ymmärtämättä?
Soitan silmät sidottuina.
-Huijaat minua, vai mitä? -En suinkaan.
Viime kerralla side ei ollut kovin tiukalla...
Olen nähnyt elämässäni yhtä ja toista,...
...mutta en koskaan mitään sellaista,...
...enkä koskaan sellaisia naisia.
Tuota...
Anteeksi.
Haloo? Nick puhelimessa.
Tiedän paikan.
Selvä.
Lähden heti.
Selvä. Kiitos ja näkemiin.
Mikä tämä on?
Beethovenin oopperan nimi.
Nick...
-Se on tunnussana. -Tunnussana?
Anteeksi tämä tilanne,...
...mutta minun täytyy lähteä.
Nick...
Et voi mitenkään lähteä täältä ottamatta minua mukaasi.
-Älä viitsi. -Tehdään näin.
Minulla on jo tunnussana.
Anna minulle osoite niin tulen sinne yksin, enkä ole tuntevinani.
Oletetaan, että olisin valmis tuohon.
-Et pääsisi sisään noissa vaatteissa. -Miksen?
Koska kaikilla on aina valepuku ja naamio.
Mistä hitosta sinä puvun saat tähän aikaan yöstä?
Kiitos. Pidä loput.
Kuka siellä?
Bill Harford täällä. Anteeksi että häiritsen, mutta tarvitsen apua.
Ketä etsit?
Anteeksi. Etsin Peter Grenningiä, Rainbow Fashionsin omistajaa.
-Mikä on nimenne? -Bill Harford. Olen Grenningin lääkäri.
-Grenningin lääkäri? -Niin.
Hetkinen.
-Etsittekö Peter Grenningiä? -Kyllä.
Hän muutti Chicagoon yli vuosi sitten.
Muutti Chicagoon.
En tiennytkään.
Omistatteko te nyt Rainbow Fashionsin?
Kyllä.
Anteeksi vielä, että häiritsen teitä tähän aikaan, herra...
-Milich. -Herra Milich.
Olen todellakin tohtori Harford, tässä lääkärikorttini.
Olette siis lääkäri. Jos näen Peterin, kerron terveisiä.
Odottakaa.
Tulin tänne siksi, että...
Tulin itse asiassa siksi, että tarvitsen puvun.
Maksan mielelläni sata dollaria vaivanpalkkaa vuokran lisäksi.
-Sata dollaria? -Niin.
Ei onnistu.
Miten olisi kaksisataa dollaria?
-Kaksisataa dollaria vuokran lisäksi? -Niin.
Sopii.
Tulkaa sisään.
Koskaan ei voi olla liian varovainen.
Käykää sisään.
-Etsittekö tietynlaista pukua? -Kyllä.
Tarvitsen smokin, hupullisen viitan ja naamion.
-Hupullisen viitan ja naamion? -Kyllä.
Kyllähän se järjestyy.
-Tätä tietä. -Hienoa.
-Näyttävät elävältä, vai kuinka? -Suurenmoinen huone.
Minkä värinen viitta?
-Musta, ruskea vai punainen? -Musta.
Eikö tohtori haluaisi jotain värikkäämpää?
-Enpä usko. -Klovnit, merirosvot...
-Vain smokki, musta viitta... -Hupulla ja naamio.
Aivan.
Saanko takkinne?
-Oletteko lääkäri? -Kyllä.
-Minulla on ongelmia hiusteni kanssa. -Niinkö?
Se irtoaa nopeasti. Kahdessa viikossa irtosi paljon hiuksia.
-Näettekö? -Kyllä.
-Ja? -Valitettavasti tämä ei ole alaani.
-Ettekö pysty auttamaan? -Menkää hiusspesialistille.
Olen hieman myöhässä, joten jos sopii...
Hyvä on. On minullakin kiire päästä takaisin nukkumaan.
Siis musta viitta?
Kuulitteko jotain?
Mikä se oli?
Mitä tämä on?
-Mitä täällä on tekeillä?! -Voin selittää kaiken.
Tapan sinut varmasti!
Eikö sinulla ole yhtään häpyä? Tai teillä herroilla?
Oletko hullu, Milich? Nuori nainen kutsui meidät.
Nainen? Tämä on tyttäreni. Hänhän on vasta lapsi.
-Saatte selittää poliisille! -Poliisille?
Senkin pikkuhuora! Tapan sinut!
Tapan sinut varmasti!
Pidätelkää tyttöä.
Tämä on järjetöntä. Neiti kutsui meidät.
Hänhän on hullu! Anteeksi viivytys, tohtori.
Tämä on poliisiasia. Pysytte siellä kunnes palaan.
-Päästä meidät ulos. -Ei tule kuuloonkaan.
Anteeksi. Mikä se väri olikaan? Musta?
Musta.
Herrat, olkaa hetki hiljaa. Yritän palvella asiakasta.
Anteeksi. Ja sinä pikkuhuora menet nukkumaan. Palaamme asiaan.
-74,50. -Selvä.
Tässä on 80. Lupasin 50 taalaa tippiä.
Saat sata jos odotat minua.
Pidä mittari päällä, niin saat mittaritaksan plus sata taalaa.
-Kauanko sinulla kestää? -Ehkä tunti, ehkä kymmenen minuuttia.
Jätän tavarani tänne taakse.
-Sopiiko? -Sopii.
-Iltaa, sir. -Iltaa.
Voimmeko olla avuksi?
-Haluatteko kuulla tunnussanan? -Mielellämme.
-Fidelio. -Kiitos, sir. Vien teidät talolle.
-Iltaa, sir. -Iltaa.
-Tunnussana, sir? -Fidelio.
Kiitos, sir.
En tiedä mitä aiotte, mutta ette kuulu tänne.
Anteeksi, mutta erehdytte varmaan henkilöstä.
Älkää olko tyhmä. Teidän on lähdettävä.
-Kuka te olette? -Ei sillä ole väliä.
Olette suuressa vaarassa.
Teidän on lähdettävä nyt kun se on vielä mahdollista.
Suotteko anteeksi hetkisen?
Oletteko nauttinut olostanne?
Olen katsellut kiinnostuneena ympärilleni.
Haluaisitteko mennä vähän yksityisempään paikkaan?
Yksityisempään? Se olisi hyvä ajatus.
Täällähän te olette. Olen etsinyt teitä kaikkialta.
Saanko lainata häntä hetkeksi? Tuon hänet pian takaisin.
Ette taida tajuta teitä vaanivaa vaaraa. He ovat jo jäljillänne.
Teidän on lähdettävä ennen kuin se on myöhäistä.
-Miksi kerrotte minulle tämän? -Ei sillä väliä.
Kuka te olette?
Ette halua tietää. Teidän on lähdettävä heti.
-Tuletteko mukaani? -Se on mahdotonta.
-Miksi? -Koska se voisi maksaa henkeni...
...ja ehkä teidänkin.
-Näyttäkää kasvonne. -En!
Menkää!
Anteeksi, sir.
Oletteko te se herra, jota taksi odottaa?
Kyllä.
Kuljettajallanne on teille kiireellistä asiaa.
Tulkaa tänne.
Saisinko tunnussanan?
-Fidelio. -Täsmälleen.
Se on sisäänpääsyn tunnussana.
Mutta mikä on talon tunnussana?
-Talon tunnussana? -Niin.
Olen pahoillani...
Olen ilmeisesti unohtanut sen.
Miten valitettavaa.
Täällä ei merkitse se onko unohtanut, vai eikö edes tiennyt.
Olkaa hyvä ja riisukaa naamionne.
Riisuutukaa.
Pitääkö minun riisuutua?
Riisukaa vaatteenne.
Herrat, älkää...
Riisutteko vaatteenne, vai teemmekö me sen?
Seis!
Päästäkää hänet.
Ottakaa minut. Olen valmis sovittamaan hänen syntinsä.
Oletko valmis sovitukseen?
Kyllä.
Ymmärrätkö täysin mihin olet lupautunut?
Kyllä.
Hyvä on.
Olette vapaa.
Mutta varoitan teitä. Jos kyselette tästä jälkeen päin,...
...tai puhutte jollekin täällä näkemästänne,...
...siitä koituu vakavia seurauksia teille ja perheellenne.
Ymmärrättekö?
Mutta...
Mitä tuolle naiselle tapahtuu?
Hänen kohtaloaan ei voi enää muuttaa.
Kun täällä on annettu lupaus, ei paluuta enää ole.
Menkää!
Alice?
Alice... Kaikki hyvin.
Anteeksi...
Anteeksi, että herätin. Luulin sinun näkevän painajaista.
Voi luoja. Näin aivan kamalaa unta.
-Paljonko kello on? -Vähän yli neljä.
-Tulitko juuri? -Kyllä.
Se kestikin kauemmin kuin oletin.
Olet varmaan aivan poikki. Tule lepäämään.
Mitä unta sinä näit?
Outoja asioita.
Millaisia?
Todella outoja.
Kerro minulle.
Olimme hylätyssä kaupungissa...
Eikä meillä ollut vaatteita.
Olimme alasti ja...
Ja olin kauhuissani...
Ja häpeissäni.
Voi luoja.
Olin vihainen, koska luulin kaiken olevan sinun syytäsi.
Sinä lähdit etsimään meille vaatteita.
Heti kun lähdit kaikki muuttui täysin.
Oloni oli loistava.
Sitten makasin kauniissa puutarhassa...
Loikoilin alasti auringossa...
Ja metsästä käveli mies.
Hän oli se mies hotellista, josta kerroin sinulle.
Se upseeri.
Hän tuijotti minua...
Ja nauroi.
Hän vain nauroi minulle.
Uni ei tainnut loppua vielä.
Ei.
Kertoisitko lopunkin?
Se on...
Liian kamalaa.
Se oli vain unta.
Mies suuteli minua...
Ja sitten me rakastelimme.
Meidän ympärillämme oli satoja ihmisiä.
Kaikki naivat...
Ja minä nain muita miehiä. Niin monia...
Etten tiedä kuinka monen kanssa olin.
Tiesin, että näet minut muiden miesten sylissä...
Kun nain muita.
Halusin nolata sinut.
Nauraa sinulle päin naamaa.
Niinpä nauroin niin kovaa kuin pystyin.
Silloin taisit herättää minut.
Hitto.
Hei.
Ottaisin kupin kahvia.
-Muuta? -Ei, kiitos.
Anteeksi...
Satutko tietämään milloin naapurissa avataan?
-Yleensä siinä kahden-kolmen aikaan. -Vai niin...
Et sattuisi tuntemaan Nick Nightingalea?
Hän soittaa pianoa tuossa naapurissa.
Nick Nightingale? Hän käy täällä.
Olisi hyvin tärkeää, että tavoittaisin hänet.
Tiedätkö missä hän asuu?
Hän ei varmaan haluaisi minun antavan osoitetta.
Olen lääkäri ja hänen vanha ystävänsä.
No, tohtori...
Hänhän soittaa tuolla illalla. Ettekö voi odottaa siihen asti?
Totta puhuen...
Kyse on testituloksista, jotka hän varmasti haluaa kuulla heti.
Anteeksi...
Hei! Miten voin auttaa?
Voisitteko soittaa Nick Nightingalen huoneeseen?
Olen pahoillani, mutta hän on lähtenyt hotellista.
-Lähtenyt? -Kyllä.
-Jättikö hän uutta osoitetta? -Valitettavasti ei.
-Milloin hän lähti? -Noin viideltä tänä aamuna.
-Viideltä aamulla? -Niin.
-Vähän aikainen aika. -Onhan se melko aikainen.
Tuota...
Huomasitteko hänessä mitään outoa hänen lähtiessään?
Outoa?
-Et kai ole poliisi? -En.
Olen hänen vanha ystävänsä. Lääkäri.
-Saanko sinutella? -Toki.
Hassua, että kysyit tuota, Bill,...
...koska herra Nightingalen lähtö tosiaan oli hieman outo.
Millä tavalla?
Hän tuli tänne puoli viisi aamulla kahden miehen kanssa.
Isoja miehiä. Hyvin pukeutuneita ja sivistyneesti puhuvia.
Sellaisten kanssa ei pelleillä. Tiedät varmaan, mitä tarkoitan.
No joka tapauksessa...
Huomasin herra Nightingalen poskessa mustelman...
...ja totta puhuen hän näytti hieman pelästyneeltä.
-Pelästyneeltä? -Niin.
Hän sanoi lähtevänsä ja haki tavaransa toisen miehen kanssa.
Toinen jäi tänne alakertaan ja hoiti hänen laskunsa.
Lähtiessä herra Nightingale yritti antaa minulle kirjekuoren,...
...mutta miehet ottivat sen ja sanoivat,...
...että mahdolliset postit tulisi hakemaan asianmukainen henkilö.
Sitten hänet vietiin autoon.
-Tiedätkö yhtään minne he menivät? -En ollenkaan.
No...
Arvostan...
-Tosiaan apuasi. -Ei kestä, Bill.
-Arvon tohtori. -Herra Milich.
-Oliko pukunne menestys? -Oli, kiitos.
Hienoa. Smokki, viitta, kengät...
Taisitte unohtaa naamion.
-Eikö se ole siellä? -Ei. Ehkä jätitte sen juhliin.
Enpä usko.
Olen varmaan hävittänyt sen. Lisätkää se laskuuni.
Sopii.
Kas noin.
Vuokra 150, 200 vaivanpalkkaa...
25 naamiosta...
Yhteensä 375 dollaria.
Tule tänne, kulta.
Haluatko tervehtiä tohtori Harfordia?
-Hei. -Hei.
Kiitos, herra Milich. Soitan pian.
Hyvästi, herrat.
-Hauskaa joulua ja uutta vuotta. -Samoin.
Tässä kuittinne, tohtori Harford.
Revin vuokrakuittinne. Kiitos käynnistä.
Herra Milich.
Viime yönä te aioitte soittaa poliisille.
Asiat muuttuvat. Pääsimme toisenlaiseen sopimukseen.
Ja jos joskus vielä tarvitsette jotain, mitä tahansa...
Ei välttämättä pukua.
Sisään.
-Tonnikalaleipä ja musta kahvi. -Kiitos.
Millainen iltapäivä minulla on?
Vain rouva Akerly 14.30 ja rouva Kominski kello 16.
Minulle tuli menoa, joten ne on peruutettava.
Kysy voiko Miller ottaa heidät. Jos ei, varaa heille uudet ajat.
Pyydä tuomaan autoni puolen tunnin päästä.
Lopettakaa turhat tiedustelunne, ja pitäkää tätä toisena varoituksena.
Teidän takianne toivomme, että tämä riittää.
-Hei. -Hei, isi!
Hei!
Onko minulle soitettu?
Tohtori Sanders ja rouva Shapiro.
-Hei, jengi. -Hei, isi.
Osasin kaikki.
-Kaikkiko? -Niin.
Ihan jokaisen? Hienoa.
-Onko sinulla nälkä? -Tavallaan.
Syödäänkö seitsemältä?
Sopisiko aiemmin? Täytyy mennä töihin.
-Onko sinun mentävä vielä töihin? -Valitettavasti.
Saanko minä joululahjaksi koiranpennun?
Katsotaan nyt.
-Vahtikoiraksi. -Katsotaan.
Tehdään tämä loppuun, kulta.
Joella on 2 dollaria ja 50 senttiä,...
...Mikella on 1 dollari ja 75 senttiä.
Kuinka paljon enemmän Joella on rahaa?
Vähennetäänkö vai lisätäänkö?
Tämä näyttää olevan vähennyslasku.
Meidän ympärillämme oli satoja ihmisiä.
Kaikki naivat...
Minä nain muita miehiä. Niin monia...
Etten tiedä monenko kanssa olin.
Haloo?
Haloo...?
Haloo?
Pidä loput. Hyvää joulua.
-Kuka siellä? -Domino?
Hän ei ole kotona.
-Tuleeko hän pian takaisin? -Ei.
Minulla on hänelle lahja. Voinko jättää sen sinulle?
Hetkinen...
Keneltä sanon tämän olevan?
Sano hänelle, että se on Billiltä.
-Oletko sinä Bill? -Olen.
-Se lääkäri, joka kävi täällä eilen? -Taidan olla.
-Domino sanoi, että olit kiltti hänelle. -Niinkö?
Tule hetkeksi sisään.
Sopiihan se.
-Olen Sally. -Hei, Sally.
Tiedätkö yhtään milloin Domino tulee takaisin?
Ei aavistustakaan.
-Eikö? -Ei.
Totta puhuen saattaa olla, ettei hän tulekaan takaisin.
Etteikö hän tulisi ollenkaan takaisin?
No...
Minä...
Sinä...
Minulla on kerrottavaa.
-Niinkö? -Niin...
-En vain oikein tiedä. -Etkö?
Mistä on kyse?
En tiedä, pitäisikö minun kertoa.
Istu ensin alas. Istutaan molemmat.
-En tiedä miten kertoisin tämän. -Et tiedä, miten kertoa?
Mutta olit täällä eilen Dominon kanssa...
Joten on reilua kertoa sinulle.
Hän sai verikoetulokset ja hän on HIV-positiivinen.
-HIV-positiivinen? -Niin.
Sehän on todella ikävää.
Se on aivan kamalaa.
Haluatko jotain... Vaikka kupin kahvia?
En, kiitos.
Minun on kai parasta lähteä.
-Taksi. -Vuoro päättyi.
-Ottaisin cappuccinon. -Tuon sen pöytään.
Kiitos.
Entinen kauneuskuningatar kuoli yliannostukseen
-Iltaa. -Olen tohtori Harford.
Tänne tuotiin aamulla potilaani Amanda Curran.
-Saisinko hänen huoneensa numeron? -Totta kai.
-Mikä hänen nimensä oli? -Amanda Curran.
-C-U-R-R-A-N? -Kyllä.
-Neiti Amanda Curran? -Aivan.
Olen pahoillani. Neiti Curran kuoli iltapäivällä.
-Kuoli? -Kyllä, kello 15.45. Olen pahoillani.
Koska se voisi maksaa henkeni, ja ehkä teidänkin.
Haloo?
Tohtori Harford puhelimessa.
Tänäänkö?
Kyllä se sopii.
Kertokaa hänelle, että tulen 20 minuutin kuluttua.
Sisään.
-Kiitos, että tulit. -Ei kestä.
-Anteeksi tämä. Annahan takkisi. -Olin muutenkin ulkona.
-Juotavaa? -Otatko itse?
Kyllä.
-Mitä haluat? -Vähän viskiä.
-Otatko viskin kuivana? -Kyllä.
Juhlasi olivat upeat. Meillä oli oikein hauskaa.
Mukava kuulla.
-Oli mukava nähdä teitä. Kippis. -Kippis.
-Oliko sinulla peli kesken? -Löin palloja huvikseni.
-Hyvää viskiä. -25-vuotiasta. Lähetän sinulle laatikon.
-Ei tarvitse. -Miksi ei?
-Haluaisitko pelata? -Pelaa sinä, minä katson.
Ei, minä vain...
Kuulehan...
Bill...
Pyysin sinua tänne siksi, että...
-Minulla on sinulle asiaa. -Hyvä on.
Tämä on vähän hankalaa.
Ja minun on puhuttava suoraan.
Millaisia ongelmia sinulla on?
En minä sairas ole.
Itse asiassa...
Tämä koskee sinua.
Bill...
Tiedän mitä eilen illalla tapahtui.
Tiedän myös, mitä sen jälkeen on tapahtunut.
Sinulla saattaa olla muutamista asioista vähän väärä käsitys.
Olen pahoillani, Victor...
Mistä hitosta sinä puhut?
Älä viitsi, Bill.
Olin paikalla.
Siellä talossa.
Näin kaiken.
Mitä hittoa sinä oikein luulit tekeväsi?
En millään keksinyt miten...
Miten olit kuullut siitä, saati hoitanut itsesi sisälle.
Sitten muistin nähneeni sinut sen helvetin pianistin kanssa.
Lopun päättely oli helppoa.
Ei se ollut Nickin syy, vaan minun.
Totta kai se oli Nickin syy.
Ilman häntä mitään ei olisi tapahtunut.
Minä suosittelin sitä mulkkua, ja hän nolasi minut täysin.
Olen aivan sanaton, Victor.
En todellakaan yhtään tiennyt,...
...että sinä olit jollain lailla mukana kuvioissa.
Tiedän sen.
Mutta tiedän myös sen,...
...että kävit aamulla juttelemassa Nickin hotellin portieerin kanssa.
Miten voit tietää?
Koska sinua seurattiin.
Minua seurattiin?
Hyvä on, olen pahoillani. Olen anteeksipyynnön velkaa.
Kaikki tapahtui sinun parhaaksesi.
Tiedän mitä portieeri kertoi, mutta hän ei kertonut sitä,...
...että Nick vietiin Seattlen-koneeseen.
Hän on jo varmaan kotona painamassa rouva Nickiä.
Portieerin mukaan hänellä oli mustelma naamassa.
Niin olikin, ja hän olisi ansainnut paljon pahempaa.
Et taida tajuta millaisessa liemessä olit eilen.
Keitä luulet heidän olevan? He eivät ole tavallisia ihmisiä.
Jos kertoisin keitä he ovat, mitä en aio tehdä,...
...menettäisit varmasti yöunesi.
Toinen tunnussanako minut paljasti?
Lopulta.
Ei koska et tiennyt sitä, vaan koska toista tunnussanaa ei ollut.
Eikä sekään auttanut, että muut tulivat limusiinilla, sinä taksilla.
Ja he löysivät takkisi taskusta nimelläsi varustetun vuokrakuitin.
Siellä oli...
Siellä oli nainen, joka...
Yritti varoittaa minua.
Tiedän.
Tiedätkö, kuka hän oli?
Tiedän.
Hän oli huora.
Olen pahoillani, mutta näin oli.
Huora.
Bill...
Mitä jos kertoisin, että kaikki mitä sinulle tapahtui...
Uhkaukset, tytön varoitukset ja viime hetken väliintulo.
Mitä jos kertoisin, että se kaikki oli lavastettua?
Että se kaikki oli teatteria, eikä todellista?
Teatteria?
Niin.
-Miksi he tekisivät sellaista? -Miksikö?
Suoraan sanoen pelotellakseen sinut kuoliaaksi.
Varmistaakseen vaitiolosi siitä mitä olit nähnyt.
Oletko nähnyt tämän?
Entinen kauneuskuningatar kuoli yliannostukseen
Olen.
Näin hänen ruumiinsa.
Oliko hän...
Oliko hän se juhlien nainen?
Oli.
Kyllä oli.
Victor...
Nainen ruumishuoneella oli siis se juhlien nainen?
Kyllä.
Ehkä en oikein ymmärrä.
Sanoit, että kaikki oli teatteria...
Mutta mitä helvetin teatteria on se, että joku kuolee?!
Lakataan puhumasta paskaa.
Olit joutua elämäsi liemeen.
Minäpä kerron millaista teatteria se oli.
Naisen "uhrautuminen" ei liittynyt mitenkään hänen kuolemaansa.
Hänelle ei tapahtunut lähdettyäsi mitään uutta.
Häneltä naitiin aivot pihalle. Piste.
Kun hänet vietiin kotiin, hän oli ihan kunnossa.
Lopun voit lukea lehdestä. Narkkari kuoli yliannostukseen.
Siinä ei ole mitään epäilyttävää. Ovi oli lukittu sisältä.
Hänen kuolemansa oli vain ajan kysymys.
Sanoit siitä hänelle juhlissani, kun hän sai yliannostuksen.
Kukaan ei tappanut ketään.
Ihmisiä kuolee jatkuvasti.
Elämä jatkuu, kuten aina. Kunnes se loppuu.
Sinähän sen tiedät.
Kerron sinulle kaiken.
Helena herää kohta.
Hän odottaa meidän menevän tänään jouluostoksille.
-Tuo on kiva. -Voisin laittaa Sabrinan tänne.
-Se on todella kaunis. -Vanhanaikainen.
Se on iso.
Toivon, että Joulupukki tuo minulle tällaisen.
Niinkö?
Se nähdään sitten.
Alice...
Mitä meidän pitäisi tehdä?
-Mitäkö meidän pitäisi tehdä? -Katso, äiti.
En tiedä.
Ehkä...
Ehkä meidän tulisi olla kiitollisia.
Kiitollisia siitä, että olemme onnistuneet selviytymään...
Seikkailuistamme.
Olivat ne sitten todellisia tai unta.
Oletko aivan varma?
Olenko varma?
Niin varma kuin olen siitä, että yhden yön todellisuus,...
...saati koko elämän, ei koskaan voi olla koko totuus.
Eikä mikään uni ole pelkkä uni.
Tärkeintä on se, että olemme nyt hereillä...
Toivottavasti...
Vielä pitkän aikaa.
Ikuisesti.
Ikuisesti?
Niin.
Ei käytetä sitä sanaa, se pelottaa minua.
Mutta rakastan sinua todella.
Ja on jotain tärkeää, mitä meidän on tehtävä ensi tilassa.
Mitä?
Naida.
Tekstitys: SDI Media Group