Älskling, har du sett min plånbok?
Ligger den inte på nattduksbordet?
-Vi börjar bli lite sena. -Jag vet.
-Hur ser jag ut? -Perfekt.
-Duger frisyren? -Den är jättesnygg.
Du tittar ju inte ens.
Jättevackert. Du är alltid vacker.
-Har Roz telefon-och sökarnumren? -Ja, de sitter på kylskåpsdörren.
Då så, nu är jag klar.
-Vad hette barnvakten nu igen? -Roz.
Okej, Roz, nu går vi.
Ni ser fantastisk ut, mrs Harford!
-Är du klar att gå och lägga dig? -Får jag se "Nötknäpparen" i kväll?
-Hur dags går den? -Nio.
-Ja, den får du se. -Får jag vara uppe tills ni kommer?
Det blir för sent.
Telefonnumret sitter på kylskåpsdörren. Det finns gott om mat, ta vad du vill.
-Vi borde inte bli senare än ett. -Du kan ta vår taxi sen.
-Tack, dr Harford. -Hej då, gumman.
-Victor. Illona. -Alice. Bill!
God jul!
Vad roligt att se er! Tack för att ni ville komma.
Alice, du är bedövande vacker...! Och det säger jag inte till alla.
Jo, det gör han...!
Osteopaten du skickade mig till har gjort underverk med min serve.
-Han är bäst i New York. -Ja, så dyr som han var.
Gå in, ta ett glas och ha trevligt. Vi får prata mer lite senare.
Känner du någon här?
Inte en själ.
Varför bjuder Ziegler oss vartenda år?
Det följer med på köpet när man gör hembesök.
Ser du killen vid flygeln?
Vi pluggade medicin ihop.
Han spelar bra för att vara läkare.
Han är inte läkare, han hoppade av.
Hoppas ni har trevligt. Vi tar en kort paus och är tillbaka om tio minuter.
-Vi går fram och hälsar. -Jag måste gå på toaletten.
Gå dit, du, så ses vi sen... i baren.
Nightingale!
-Nick Nightingale! -Bill!
Bill Harford! Hur är det?
-Hur länge sen var det? -Tio år...
Minst...! Hinner du ta ett glas?
-Du har inte förändrats ett dugg. -Tack... tror jag.
-Hur har du det? -Inte så tokigt.
-Så du har blivit pianist. -Mina vänner kallar mig det.
-Är du fortfarande i läkarbranschen? -"En gång läkare, alltid läkare."
Eller som i mitt fall: "Aldrig läkare, aldrig läkare."
-Varför hoppade du av egentligen? -Det gör jag ofta.
-Ursäkta... Nick, har du tid ett tag? -Jag kommer.
Om vi inte ses så spelar jag i Greenwich Village på Sonata Cafe.
Du kan väl komma förbi.
Det var kul att ses.
Det där är nog mitt glas.
Det är det absolut.
Jag heter Sandor Szavost. Jag är ungrare.
Jag heter Alice Harford. Jag är amerikanska.
Angenämt, Alice.
Har du läst den romerske skalden Ovidius "Kärlekskonsten"?
Slutade inte han sina dagar alldeles ensam...
...djupt olycklig på nåt ställe med enormt dåligt klimat?
Men han hade trevligt dessförinnan, väldigt trevligt.
Är du här med någon i kväll, Alice?
Min man.
Så sorgligt.
Men han skulle säkert inte ha något emot att vi... dansade.
Vad sysslar du med, Alice?
Just nu...
...söker jag jobb.
Jag jobbade på ett konstgalleri i Soho...
...men det gick i konkurs.
Så synd.
Jag har vänner i konstkretsar. Jag kanske kan hjälpa till.
Vad rart.
Någon du känner?
Min man.
Är inte äktenskapets charm...
...att det gör bedrägeri nödvändigt för båda parter?
Får jag fråga varför en vacker kvinna-
-som kunde få vilken man hon vill, vill vara gift?
Varför skulle hon inte vilja det?
Är det så illa?
Så bra.
Har du träffat Nuala Windsor?
Nej, och det är väldigt trevligt att träffa er båda två.
Hur stavas Nuala?
N-U-A-L-A.
Du minns mig tydligen inte.
Du var så vänlig mot mig en gång.
Bara en gång? Vilket fruktansvärt förbiseende!
Jag blev plåtad på Rockefeller Plaza i väldigt blåsigt väder...
-Du fick nåt i ögat. -Halva Fifth Avenue!
Du var en sån gentleman, du gav mig din näsduk-som dessutom var ren.
Det är den sortens hjälte jag kan vara, ibland.
Du vet väl varför kvinnor gifte sig förr i tiden?
Det kan du väl berätta.
Det var enda sättet att förlora oskulden...
...och kunna göra vad de ville med andra män.
Dem de verkligen ville ha.
Fascinerande.
Vet du vad som är så trevligt med läkare?
Oftast mycket mindre än folk tror.
De verkar alltid så... kunniga.
De är mycket kunniga inom alla möjliga områden.
Men de arbetar säkert för mycket.
Tänk bara på allt de går miste om.
Du har säkert helt rätt.
Exakt vart är vi på väg... exakt?
Till regnbågens slut.
-Regnbågens slut? -Vill du inte gå till regnbågens slut?
-Det beror på var det är nånstans. -Då tar vi reda på det.
Ursäkta... Förlåt att jag avbryter.
Får jag be er följa med. Mr Ziegler vill er något.
Fortsättning följer väl?
Bussigt att du kom, Bill.
-Vi har råkat ut för en liten olycka. -Vad har hänt?
Hon tog en sil och fick en snedtändning.
Vad tog hon?
En speedboll eller snöboll eller vad det nu kallas-heroin och kokain.
Heroin och kokain...
Nåt annat?
Vi drack lite grann, champagne.
-Hur länge har hon varit så här? -I fem eller sex minuter.
-Vad heter hon? -Mandy.
Mandy...?
Mandy?
Hör du mig, Mandy?
Rör på huvudet om du hör mig.
Så ja, du hör mig.
Kan du öppna ögonen?
Kan du göra det, Mandy?
Öppna ögonen nu...
Titta på mig.
Titta på mig, Mandy.
Bra.
Jag älskar Victors konstsamling, gör inte du det?
Jo, den är underbar.
Har du sett hans skulpturgalleri?
Nej, det har jag inte.
Han har en underbar samling renässansskulpturer i brons.
Tycker du om renässansen?
O, ja.
Jag avgudar den.
Galleriet ligger på övervåningen.
Vill du se det?
Jag kan visa det för dig.
Vi blir inte borta länge.
Kanske...
...inte just...
...nu.
Du skrämde oss verkligen rejält.
Förlåt.
Hur känns det nu, Mandy?
Bättre.
Du har haft en ofantlig tur.
Inser du det?
Ja.
Du klarar dig den här gången...
...men du kan inte fortsätta så här.
Förstår du det?
Du måste få hjälp att sluta, du inser väl det?
Ja.
Victor...
-Nu klarar du dig nog själv. -Kan jag klä på och ta hem henne nu?
-Nej, hon bör stanna en timme till. -En timme till?
Sen borde nån följa med henne hem.
God natt, Mandy.
Jag är dig evigt tacksam, du har räddat mitt liv.
Jag är glad att jag var här.
Jag behöver väl inte säga det, men det här stannar mellan oss.
Självklart.
Jag tror att jag har druckit lite för mycket champagne.
Jag måste leta rätt på min man nu.
Jag tror säkert han klarar sig själv ett litet tag till.
Ja.
-Men gör jag det? -Visst gör du det.
Nej, jag måste verkligen gå nu. Jag måste faktiskt gå.
Du måste inte.
Jo, det gör jag.
Alice...
Jag måste få träffa dig igen.
-Det går inte. -Varför inte det?
Därför att...
...jag är gift.
God morgon, Lisa.
-Posten. -Be Janelle komma in med kaffe.
God morgon, Sarah.
Då kan du klä på dig.
Håll i den.
Längtar du till jul? Gör det här ont?
Den blir pappa glad för. Ett mycket bra val.
Vi borde ringa Zieglers och tacka för senast.
Det har jag redan gjort.
Bra.
Ska vi slå in resten av klapparna?
Det gör vi i morgon.
Du kan väl berätta en sak.
De där två tjejerna...
...på festen i går.
Var det...
...möjligen så att du råkade...
...knulla dem?
Va?!
Vad snackar du om?
Jag snackar om de två tjejerna...
...som du så uppenbart stötte på.
Jag stötte inte på nån.
Vilka var de?
Det var bara några... modeller.
Och vart försvann du med dem så länge?
Vänta lite nu...
Jag försvann inte med nån.
Ziegler mådde inte riktigt bra, och jag blev ombedd att titta till honom.
Vem var det du dansade med?
En god vän till Zieglers.
-Vad var han ute efter? -Ute efter...
Vad var han ute efter...?
Sex...
...på övervåningen...
...med detsamma.
-Var det allt? -Ja, det var allt.
Ville han bara knulla min fru?
Just det.
Det är ju förståeligt.
Förståeligt?
Du är nämligen väldigt, väldigt vacker.
Vänta nu...
För att jag är vacker skulle alltså en man bara vilja prata med mig...
...för att han vill knulla mig, menar du det...?!
Riktigt så enkelt är det väl inte...
...men vi vet ju båda två hur män är.
Vilket med andra ord skulle betyda att du ville knulla modellerna.
Det finns undantag.
Och varför skulle du höra till dem?
Det är därför att...
...jag älskar dig, och för att vi är gifta...
...och för att jag aldrig skulle ljuga för dig eller såra dig.
Du påstår alltså att enda skälet till att du inte knullade dem...
...är av hänsyn till mig. Inte för att du inte skulle vilja!
Lugna ner dig nu, Alice. Det här gräset gör dig aggressiv.
Det är du som gör mig aggressiv! Varför kan du aldrig ge raka svar?!
Jag trodde det var det jag gjorde. Jag vet inte ens vad vi bråkar om.
Jag bråkar inte.
Jag försöker bara ta reda på vart du vill komma.
Vart jag vill komma?
Ponera att du till exempel har en urläcker kvinna-
-som står på din mottagning, naken-
-och du undersöker hennes tuttar.
Det jag vill veta är vad du tänker på när du klämmer på dem.
Alice, jag råkar faktiskt vara läkare.
Det hela är väldigt opersonligt och en sköterska är alltid med.
Att klämma på tuttar är alltså bara nåt rent yrkesmässigt för dig.
Exakt! Sex är det sista jag tänker på när jag undersöker en patient.
När hon blir klämd på sina små tuttar-
-tror du då att hon fantiserar om hur stilige dr Bills kuk känns?
Jag kan lova dig att sex-
-är det sista denna hypotetiska patient tänker på!
Hur kan du veta det?
Om inte annat, så för att hon är rädd för det jag kan hitta.
När du sagt att allt känns bra, då?
Då...
Jag vet inte, Alice...
Kvinnor...
De tänker helt enkelt inte så.
Miljontals år av evolution...!
Män kan stoppa in den överallt-
-men för kvinnor handlar det bara om trygghet, trohet och fan vet vad!
Lite väl förenklat, men nåt i den stilen.
Om ni karlar bara visste.
Jag vet att du är påtänd, vill gräla-
-och nu försöker du göra mig svartsjuk!
-Men du blir ju inte svartsjuk! -Nej!
-Du har aldrig blivit svartsjuk! -Nej!
Varför har du aldrig blivit svartsjuk?!
Inte vet jag, kanske för att du är min fru!
Kanske för att du är mitt barns mor och aldrig skulle vara otrogen!
Du är verkligen säker på dig själv...!
Nej, jag är säker på dig.
Var det roligt?
Och nu blir det ett jävla fnissanfall!
Minns du i somras på Cape Cod?
Minns du, en kväll i matsalen, en ung marinofficer-
-som satt nära vårt bord med två andra officerare?
Nej.
Han fick ett meddelande och gick. Inget som låter bekant?
Nej.
Jag såg honom första gången samma dag i foajén.
Han hade checkat in-
-och följde efter piccolon med bagaget till hissen.
Han... gav mig en blick när han gick förbi, bara en hastig blick.
Inget mer.
Men jag kunde knappt...
...röra mig.
Samma eftermiddag...
...gick Helena på bio med sin kamrat...
...och du och jag älskade.
Vi planerade för framtiden...
...och vi pratade om Helena...
...och ändå...
...var det aldrig så...
...att han för ett enda ögonblick...
...lämnade mina tankar.
Jag tänkte...
...att om han ville ha mig...
...om det så bara vore...
...för en enda natt...
...så hade jag offrat allt.
Dig.
Helena.
Hela min framtid.
Allt.
Det var så konstigt, för på samma gång...
...var du mig kärare än någonsin.
Och då var min kärlek till dig...
...både...
...innerlig och vemodig.
Jag sov knappt en blund den natten.
Jag vaknade nästa morgon och var panikslagen.
Jag visste inte om jag var rädd att han hade åkt...
...eller att han skulle vara kvar.
Men vid middagen...
...förstod jag att han var borta...
...och då kände jag mig...
...lättad.
Ja, det är dr Harford.
När hände det?
Nej, jag har adressen.
Tack.
Lou Nathanson har dött.
Jag är tvungen att åka dit.
-Hej, Rosa. -God afton, dr Harford.
-Hur mår miss Nathanson? -Inte så bra. Hon är i hans rum.
Kom in.
Marion...
Dr Harford, vad snällt av er att komma.
-Jag kom så fort jag fick höra det. -Tack.
Jag beklagar sorgen.
Din far var väldigt tapper.
Hur mår du?
Jag känner mig rätt förlamad. Jag har nog inte förstått det än.
Vill ni slå er ner?
Det känns så overkligt. Pappa mådde så bra i dag.
Han var klar i huvudet och kom ihåg så mycket.
Sen åt han lite middag och sa att han ville ta en tupplur.
Jag gick ut i köket och pratade med Rosa, en halvtimme på sin höjd.
När jag gick för att titta till honom trodde jag att han sov.
Sen insåg jag...
...att han inte andades.
Marion...
Allt du sagt tyder på att din far dog stilla i sömnen.
Det hoppas jag verkligen.
Jag har nog varit mer rädd för hur det skulle ske...
...än att han skulle dö.
Har du hunnit ringa några släktingar?
Jag försökte ringa min styvmor i London, men hon var ute.
Min pojkvän Carl ringer några samtal, han kommer snart.
Du har väl träffat Carl några gånger.
-Ja, han är väl lärare. -Matematikprofessor.
Vi ska gifta oss, i maj.
Vad roligt! Jag får gratulera.
Tack.
Carl har fått en tjänst vid University of Michigan. Vi flyttar dit snart.
Det är väldigt fint i Michigan, du kommer säkert att trivas.
Ombytet kan göra dig gott, Marion.
-Jag älskar dig. -Marion...
Jag älskar dig, älskar dig, älskar dig...
Jag vill inte resa bort med Carl.
Du vet inte...
Jo. Även om jag aldrig får träffa dig så vill jag bo nära dig.
Marion, hör på mig nu.
Du är hemskt upprörd just nu, du vet inte vad du säger.
Jag älskar dig...!
Vi känner knappt varandra.
Jag tror aldrig vi talat om någonting annat än din far...
Jag älskar dig...!
Det är nog Carl.
Se inte ner på mig.
-Hej, Rosa. -Hej, dr Thomas.
-Är hon i hans rum? -Ja.
Kom in.
Älskling.
Det gör mig så ont.
-Mår du bra? -Ja, då.
God afton, dr Harford.
-Tack snälla för att ni ville komma. -Det var det minsta jag kunde göra.
Det betyder mycket för oss.
Jag skulle precis gå.
Marion...
Din far var väldigt stolt över dig...
...och jag vet att du skänkte honom stor tröst de här sista månaderna.
Tack.
Jag följer er ut.
God natt.
-Vad är det här för typ? -En klar fjolla.
-God jul, Mary! -Stjärtgossarna är där borta!
Vill du provköra, bögjävel?!
-Du borde ha tuttar! -Mina bajskorvar är större än du!
Åk hem till San Francisco!
Ursäkta... Vet du vad klockan är?
Tio över tolv.
På väg nånstans?
Nej, jag är bara ute och går.
Vill du ha lite skoj?
Förlåt?
Ha lite skoj.
Jag bor här framme. Vill du komma in?
Komma in...?
Det är mycket skönare inne än ute.
Bor du här?
Ja.
-Ensam? -Nej, men hon är inte hemma.
Det är ingen fara. Vi får vara ifred.
Så här ser det ut.
Fin gran.
Du får ursäkta röran. Hembiträdet har ledigt.
Mysigt... Mysigt ställe.
Det duger.
Borde vi diskutera priset?
Ja, det borde vi väl.
Det beror på vad du vill göra.
Vad vill du göra?
Vad kan du rekommendera?
Rekommendera?
Det vill jag helst inte säga högt.
-Du kan väl låta mig bestämma. -Jag är i dina händer.
Vad sägs om 150?
Utmärkt.
Oroa dig inte. Jag håller inte reda på tiden.
Ska vi...?
Ursäkta.
Är allt som det ska?
Ja visst... Jag tänkte bara höra när du kommer hem.
Jag har lite svårt att prata nu. Det kan dröja ett tag.
Vet du hur länge?
Nej, det vet jag inte. Vi väntar på några släktingar.
Då går jag och lägger mig nu.
Var det mrs dr Bill?
Måste du gå?
Måste jag gå?
Det gör jag nog.
Säkert?
Dessvärre.
Men jag vill betala ändå.
-Hur mycket var det-150? -Ja.
-Nej, förresten, glöm det där. -Det är ingen fara.
-Du behöver inte. -Jag vill.
Säkert?
Tack ska du ha.
God kväll. Vill ni ha ett bord eller sitta i baren?
Kan jag ta rocken?
Något att dricka?
Jag tar en öl.
Det var allt för i kväll. På bas: Larry McVey.
På trummor: Kip Fleming. På gitarr: den fenomenale Bobby Berman.
Vi är här i två veckor, så titta in! Jag heter Nick Nightingale.
Jättebra!
-Nightingale. -Du hittade hit, Bill!
Jag kom tyvärr alldeles nyss.
Det lät ändå helkasst i kväll.
-Vad vill du ha? -Vodka och tonic, tack.
-Vad gör du ute så sent? -Jag har en patient i närheten.
-Bor du i Greenwich Village? -Nej, på Central Park West.
Är du gift?
-Sen nio år. -Barn?
-Ja, en sjuårig dotter. Du, då? -Jag har fru och fyra söner i Seattle.
-Då är du långt hemifrån. -Man får ta sig dit där jobben finns.
-Är det ditt band? -Nej.
-Vilka brukar du spela med? -Vilka som helst, var som helst.
Jag har faktiskt ett till gig senare i kväll.
-De börjar inte förrän två. -I närheten?
-Jag vet faktiskt inte var det blir än. -Inte...?!
Det kanske låter fånigt...
Det är olika ställen varje gång, jag får veta var nån timme innan.
-Olika ställen varje gång? -Hittills.
-Vad är det som är så hemligt? -Jag spelar bara piano.
Nick, nu hänger jag inte med.
Jag spelar med förbundna ögon.
-Nu driver du med mig. -Nej, det är sant.
Och sist satt inte ögonbindeln på ordentligt.
Jag har sett en del i mitt liv...
...men aldrig nåt som det här...
...och aldrig så snygga tjejer.
Ursäkta.
Ja, sir. Det är Nick.
Jag vet var det ligger.
Jag åker med detsamma.
Visst, sir.
Vad är det här?
-En opera av Beethoven. -Nick...
-Det är lösenordet. -Lösenordet?
Det här känns taskigt, Bill...
...men jag måste faktiskt gå.
Aldrig i livet...
...att du går härifrån utan att jag följer med.
-Det går inte. -Så här säger vi...
Jag har redan lösenordet. Ge mig bara adressen.
Jag går själv, ingen kan veta att du gav mig adressen.
Låt oss leka med tanken att jag var beredd att göra det...
Du kommer inte in klädd så där.
Varför inte det?
Alla är utklädda och bär mask.
Var skulle du få tag i det så här dags?
Tack. Det är jämnt.
Ja, vem är det?
Peter, det är Bill Harford. Förlåt att jag stör, men jag behöver din hjälp.
Vad vill ni?
Jag söker Peter Grenning, ägaren till Rainbow Fashions.
-Hur var namnet? -Bill Harford, mr Grennings läkare.
Mr Grennings läkare?
Ett ögonblick.
-Ni söker alltså Peter Grenning? -Just det.
Han flyttade till Chicago för över ett år sen.
Har han flyttat till Chicago...?
Det visste jag inte.
-Är det ni som har butiken nu? -Det stämmer bra, det.
Låt mig än en gång be om ursäkt för att jag stör så här dags, mr...
Milich.
För att bevisa att jag verkligen är dr Harford-min läkarlegitimation.
Ni är dr Harford och träffar jag Peter ska jag hälsa att ni sökt honom.
Nej, vänta.
Jag kom hit för att...
Jag behöver en maskeraddräkt.
Och jag betalar gärna 100 dollar utöver hyrpriset för besväret.
100 dollar?
Tyvärr.
200 dollar, då?
200 dollar utöver hyrpriset?
Kör till.
Stig på.
Man kan inte vara nog försiktig.
-Är det något särskilt ni är ute efter? -Ja.
En smoking, en slängkappa med huva och en mask.
En slängkappa med huva och en mask?
Vi ska nog hitta nåt som passar. Den här vägen.
Ser levande ut, va?
Ja, de är jättefina.
Vilken färg ska slängkappan ha? Svart, brun, röd?
-Svart. -Vill ni inte ha nåt mer exotiskt?
-Nej. -Clown, officer, sjörövare?
-Nej, bara smoking, svart slängkappa... -...med huva, och en mask.
Ska jag ta rocken?
Ni är alltså läkare?
Jag har problem med mitt hår.
Jag tappar alldeles för mycket. På bara två veckor, mest här...
Ser ni...? Nå?
-Det är tyvärr inte mitt område. -Kan ni inte hjälpa mig?
Nej, ni bör uppsöka en trikolog, en hårspecialist.
Jag är lite sent ute, så om ni ursäktar...
Jag har också bråttom- att komma i säng igen.
Svart slängkappa.
Hörde ni nåt?
Vad är det?
Vad är det här?
Vad i hela friden är det som försiggår?!
Milich... Jag kan förklara allt...
Du! Vad gör du här?! Jag ska slå ihjäl dig!
Och du! Har du ingen skam i kroppen?!
Har ni ingen skam i kroppen?!
Har du blivit galen? Vi blev inbjudna av den unga damen.
Min dotter, och hon är bara barnet! Det här får du förklara för polisen!
Din lilla hora! Jag ska slå ihjäl dig! Jag lovar, jag ska slå ihjäl dig!
Håll ett öga på henne!
Det här är befängt, hon bjöd hit oss!
Hon är ju efterbliven!
Ursäkta dröjsmålet.
Det här får polisen ta hand om, ni stannar här så länge!
-Släpp ut oss! -Kommer aldrig på frågan!
Förlåt, vilken färg ville ni ha-svart?
Vill ni vara vänliga och vara tysta!
Ser ni inte att jag har en kund?! -Förlåt.
Marsch i säng, fördärvade varelse! Dig tar jag hand om efter herrn här!
Det blir 74,50.
74,50...
Där har du 80. Jag lovade 50 dollar extra.
Du får 100... om du väntar på mig. Låt taxametern gå.
Du får andra halvan och det mätaren står på, när jag kommer tillbaka.
-Hur lång tid tar det? -Kanske en timme, eller tio minuter.
Jag lämnar mina grejer här.
God afton, sir.
Kan vi stå till tjänst?
Ni vill väl ha lösenordet.
-Fidelio. -Tack, sir. Vi kör er upp till huset.
God afton, sir.
-Lösenord? -Fidelio.
Tack, sir.
Jag vet inte vad du håller på med, men du hör inte hemma här.
Du blandar nog ihop mig med någon annan.
Var inte dumdristig. Du måste gå nu.
-Vem är du? -Det spelar ingen roll vem jag är.
Du svävar i fara. Du måste härifrån medan du fortfarande har chansen.
Var vänlig och ursäkta oss ett tag.
Har du haft trevligt?
Det jag sett har varit intressant.
Vill du gå till ett mer avskilt ställe?
Avskilt?
Det kan vara en bra idé.
Där är du ju. Jag har letat efter dig.
Får jag låna honom ett ögonblick? Jag lovar att lämna tillbaka honom.
Du inser inte vilken fara du svävar i. Du kan inte lura dem länge till.
Du måste gå innan det är för sent.
-Varför berättar du det här för mig? -Det spelar ingen roll.
Vem är du?
Det vill du inte veta, men du måste gå, nu!
-Följer du med mig? -Det kan jag inte.
Det kan kosta mig mitt liv och kanske ditt också.
-Får jag se ditt ansikte? -Nej!
Gå!
Ursäkta, sir.
-Är det ni som har en taxi utanför? -Ja.
Chauffören är här och vill tala med er.
Stig fram.
Får jag be om lösenordet?
Fidelio.
Det stämmer.
Det är lösenordet vid grinden.
Men får jag be om lösenordet för inträde i huset?
Lösenordet för inträde i huset...
Jag är ledsen...
Jag tycks ha...
...glömt det.
Det var beklagligt...
...för här kvittar det om ni glömt det...
...eller om ni aldrig känt till det.
Var vänlig och ta av er masken.
Klä av er.
Klä av mig?
Ta av er kläderna.
Mina herrar, jag ber er...
Ta av er kläderna.
Eller vill ni att vi ska göra det åt er?
Sluta!
Låt honom gå!
Ta mig!
Jag är beredd att befria honom.
Är du beredd att befria honom?
Ja.
Är du säker på att du inser vad du åtar dig i och med det?
Ja.
Då så.
Ni kan gå.
Men jag varnar er. Om ni ställer frågor-
-eller säger så mycket som ett ord om det ni har sett-
-så får det ödesdigra konsekvenser för er och er familj.
Förstått?
Vad kommer att hända henne?
Ingen kan ändra hennes öde nu.
När ett löfte har avlagts här, finns det ingen återvändo.
Gå!
Alice...
Alice... Det är ingen fara.
Förlåt att jag väckte dig, men jag trodde att du drömde en mardröm.
Gud...
Jag drömde så otäckt.
-Hur mycket är klockan? -Lite över fyra.
-Har du precis kommit hem? -Ja.
Det tog längre tid än jag trodde.
Du måste vara helt slut.
Kom... Lägg dig ner.
Vad drömde du om?
Det var så mycket konstigt.
Vadå?
Det var så konstigt.
Berätta.
Vi var...
...i en folktom stad.
...och våra kläder var borta.
Vi var nakna...
...och jag var vettskrämd...
...och jag skämdes så.
Gud...
Och jag var arg för jag tyckte att det var ditt fel.
Och du rusade iväg för att hitta kläder åt oss.
Så fort du hade försvunnit blev allt helt annorlunda.
Det kändes underbart.
Sen låg jag i en ljuvlig trädgård...
...utsträckt naken i solskenet...
...och en man kom ut ur skogen.
Det var mannen från hotellet, som jag berättade om.
Marinofficeren.
Han stirrade på mig...
...och sen skrattade han.
Han skrattade åt mig.
Men drömmen tog väl inte slut där?
Nej.
Berätta resten.
Det är för hemskt.
Det var bara en dröm.
Han kysste mig...
...och sen...
...sen älskade vi.
Sen var det fullt av folk omkring oss, hundratals, överallt.
Alla knullade.
Och sen...
...knullade jag med andra män.
Så många att jag inte visste hur många jag var med.
Jag visste att du kunde se mig i armarna på alla dessa män.
Se mig knulla med alla dessa män.
Och jag ville reta dig.
Skratta dig rakt upp i ansiktet.
Så jag skrattade så högt jag kunde.
Det måste ha varit då du väckte mig.
En kopp kaffe, tack.
-Någonting annat? -Nej, tack.
Vet du när personalen kommer till Sonata Cafe?
Det brukar vara nån där vid två-eller tretiden.
Ursäkta, men du råkar händelsevis inte veta...
...vem Nick Nightingale är. Han spelar piano där.
Nick Nightingale...? Visst, han brukar komma hit.
Du kanske kan hjälpa mig, för det är viktigt att jag får tag i honom.
Vet du var han bor?
Jag vill inte lämna ut hans adress.
Jag är läkare och en gammal god vän.
Han spelar i kväll, kan det inte vänta till dess?
Ärligt talat...
Det gäller några provsvar, jag vet att han vill få dem snarast möjligt.
-Vad kan jag stå till tjänst med? -Kan du ringa Nick Nightingale, tack.
-Han har tyvärr redan checkat ut. -Har han checkat ut...?!
-Gav han nån eftersändningsadress? -Nej, tyvärr.
När checkade han ut?
Vid femtiden i morse.
-Är inte det lite tidigt? -Jo, det är en aning tidigt.
La du märke till något...
...ovanligt med honom?
Ovanligt?
Du är väl inte polis?
Nej då, jag är en god vän. Jag är läkare.
Nåväl... Bill?
Lustigt att du frågar det, Bill-
-för det var faktiskt något som var lite underligt med hans utcheckning.
Vad var det?
Han kom in i morse vid halvfemtiden...
...med två män.
Stora killar.
De var oerhört välklädda och belevade-
-men ingenting att leka med, om du förstår vad jag menar.
Jag såg att mr Nightingale hade ett blåmärke på kinden.
Ärligt talat så tyckte jag att han såg lite rädd ut.
-Rädd? -Ja.
Han sa att han ville checka ut och sen gick han upp med en av dem.
Den andre stannade här och betalade.
Sen försökte mr Nightingale ge mig ett brev, men de såg det och tog det-
-och sa att post och meddelanden skulle hämtas av behörig person.
Och sen körde de iväg.
-Har du nån aning om vart de åkte? -Inte den ringaste.
-Tack så hemskt mycket för hjälpen. -Ingen orsak, Bill.
-Läkaren. -Mr Milich.
-Gjorde kläderna succé? -Ja, då. Tack.
Bra. Smoking, slängkappa...
...skor.
Ni tycks ha glömt masken.
-Är den inte där? -Nej. Ni kanske glömde den på festen.
Det tror jag inte.
Jag måste ha tappat bort den. Kan jag betala för den?
Då ska vi se.
150 för kläderna, 200 för besväret.
25 för masken-tråkigt.
375.
Ja, vännen. Kom.
Vill du hälsa på dr Harford?
Tack, mr Milich, jag hör av mig.
-Adjö. God jul och gott nytt år! -Detsamma.
Då så, dr Harford... Ert kvitto.
Jag river sönder panten och tackar för besöket.
Mr Milich...
I går...
...tänkte ni ringa polisen.
Saker och ting förändras, vi har enats om nåt annat nu.
Och om doktorn skulle vilja ha något en annan gång...
...vad det vara månde...
Det behöver inte vara en maskeraddräkt.
Kom in.
Tonfisksallad och svart kaffe.
Hur ser eftermiddagen ut?
Det är nog bara mrs Akerly 14.30 och mrs Kominski 16.00.
Något har dykt upp så jag hinner inte.
Fråga om dr Miller kan ta dem. Be annars om ursäkt och boka om dem.
Och ring till garaget och be dem köra fram bilen om en halvtimme.
Sluta ställa frågor, det är lönlöst. Det här är andra varningen.
Vi hoppas, för er skull, att det ska räcka.
Har någon sökt mig?
Dr Sanders och mrs Shapiro.
Hej, pappa.
-Titta, jag hade alla rätt! -Allihop? På varenda fråga? Bra.
-Är du hungrig? -Lite grann.
Ska vi äta sju?
Gärna lite tidigare, för jag har några patienter på mottagningen.
-Måste du ut igen i kväll? -Ja, tyvärr.
Pappa, får jag en hundvalp i julklapp?
Det får vi se.
-Han kan vara vakthund. -Vi får se.
Nu gör vi färdigt det här.
Joe har 2,50 dollar.
Mike har 1 dollar och 75 cent.
Hur mycket mer pengar har då Joe?
Ska man dra ifrån eller lägga till?
-Man måste väl dra ifrån? -Ja, och då tar man...
Sen var det fullt av folk omkring oss, hundratals, överallt.
Alla knullade.
Och sen knullade jag med andra män.
Så många att jag inte visste hur många jag var med.
Det är jämnt. God jul.
-Vad är det? -Domino?
Nej, hon är inte hemma.
-Kommer hon snart? -Nej.
Jag har en sak åt henne. Kan du ta den så länge?
Ett ögonblick.
Vem ska jag hälsa från?
Säg bara att det är från... Bill.
Är det du som är Bill?
Den Bill? Läkaren som var här i går?
Ja, det är jag väl.
Domino berättade hur snäll du var.
Gjorde hon det?
Du kan väl komma in ett tag.
-Jag heter Sally. -Hej, Sally...
Har du nån aning om när Domino kommer?
Nej. Ingen aning.
Ingen aning...
Hon kanske inte kommer alls.
Hon kanske inte kommer alls...
Jag måste nog tala om en sak för dig.
Men jag vet inte...
Vad är det?
Jag borde kanske inte säga nåt.
Du kan väl sätta dig. Vi sätter oss.
Jag vet inte riktigt hur jag ska säga det här.
Men eftersom du var med Domino i går...
...så är det inte mer än rätt att du får veta att...
...hon fick ett provsvar i morse.
Hon är hiv-positiv.
Hiv-positiv?
Det var väldigt, väldigt tråkigt att höra.
Det är helt förödande.
Får jag bjuda på något, en kopp kaffe kanske?
Nej, tack.
Jag tror nog... att jag ska gå.
-Taxi! -Jag jobbar inte!
-Jag tar en cappuccino, tack. -Jag kommer över med den.
F.D. SKÖNHETSDROTTNING DOG AV ÖVERDOS PÅ HOTELL
God kväll. Jag är dr Harford.
Jag har en patient här: miss Amanda Curran.
-Kan ni säga vilket rum hon ligger på? -Givetvis.
-Hur var namnet igen? -Curran. Amanda Curran.
-C-U-R-R-A-N? -Ja.
-Miss Amanda Curran? -Ja.
Miss Curran avled i eftermiddags.
Har hon avlidit?
Ja, kl. 15.45. Jag beklagar.
Det kan kosta mig mitt liv och kanske ditt också.
Ja, det är dr Harford.
Nu...? Nej, det går bra.
Hälsa honom att jag är där om tjugo minuter.
Kom in.
Bill, bussigt att du ville komma. Förlåt att jag ringde så sent.
Jag var ändå ute.
-Vill du ha en drink? -Ska du ha?
-Vad vill du ha? -Bara lite whisky.
-Ren? -Ja, tack.
Vilken lyckad fest. Vi hade hemskt trevligt.
Bra. Det var roligt att träffa er.
-Höll du på att spela? -Nej, jag slog bara några bollar.
-Fin whisky. -25-årig. Jag kan skicka en låda.
-Nej. -Det kan jag väl få göra!
-Vill du spela? -Nej, tack. Spela du, så tittar jag.
Jag höll bara på...
Bill...
Anledningen till att jag bad dig komma är att jag...
Jag behöver tala med dig om en sak.
Det är lite pinsamt.
Och jag måste vara helt uppriktig.
Vad har du för problem?
Det är inget hälsoproblem.
I själva verket...
...gäller det dig.
Bill...
Jag vet vad som hände häromnatten.
Och jag vet vad som hänt sen dess.
Och jag tror att du kanske...
...har missuppfattat en sak eller två.
Ursäkta, Victor, men...
Vad sjutton snackar du om?
Spela inte dum, Bill.
Jag var där.
I huset.
Jag såg allt som hände.
Bill...
Vad i helvete sysslade du med?
Jag kunde inte begripa hur du...
...hur du ens fått reda på det, än mindre hur du blev insläppt.
Sen kom jag ihåg att jag såg dig med den där...
...pianistskiten Nick nånting på min fest.
Resten var enkelt att lista ut.
Det var inte Nicks fel.
-Det var mitt. -Klart det var Nicks fel.
Hade han inte sagt nåt så hade inget hänt.
Jag rekommenderade den jäveln och han har gjort mig till åtlöje!
Victor...
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag hade...
...verkligen ingen aning om att du var inblandad... över huvud taget.
Det vet jag, Bill.
Men jag vet också...
...att du var på Nicks hotell i morse och pratade med portiern.
Hur vet du det?
Jag lät skugga dig.
Du lät skugga mig.
Okej, förlåt.
Jag är skyldig dig en ursäkt. Det var för ditt eget bästa.
Jag vet vad portiern sa, men han sa inte-
-att de bara satte Nick på ett plan till Seattle.
Nu är han antagligen hemma igen och sätter på frugan.
Portiern sa att han hade ett blåmärke i ansiktet.
Då hade han väl det.
Han kom jäkligt lindrigt undan.
Du fattar inte hur illa ute du var.
Vilka tror du att de var? Det var inga vanliga människor.
Om jag berättade vad de hette, vilket jag inte tänker göra-
-skulle du inte sova särskilt gott.
Var det det andra lösenordet... som avslöjade mig?
Ja, till sist.
Men inte för att du inte kunde det...
...utan för att det inte fanns ett andra lösenord.
Det gjorde ju inte saken bättre att alla kom i limo men du kom i taxi.
Eller att de i din rock hittade kvittot från hyrfirman med du-vet-vems namn.
Det var...
Det var en kvinna där...
...som...
...försökte varna mig.
Jag vet.
Vet du vem hon var?
Ja.
Hon var...
Hon var ett fnask.
Jag är ledsen, men... det var det hon var.
Ett fnask?
Bill...
Tänk om jag skulle säga...
...att allt som hände dig där...
...hoten, tjejens varningar...
...hennes ingripande i sista minuten, tänk om jag sa att alltihop...
...var iscensatt.
Att det var ett slags charad.
Att det var bluff.
Bluff?
Ja, bluff.
-Varför skulle de göra nåt sånt? -Varför?
I klartext...
...för att skrämma skiten ur dig.
För att få dig att hålla tyst om var du varit och vad du sett.
Har du sett det här?
F.D. SKÖNHETSDROTTNING DOG AV ÖVERDOS PÅ HOTELL
Ja, det har jag.
Jag såg hennes kropp, på bårhuset.
Var det hon som var på festen?
Ja...
...det var hon.
Victor...
Den döda kvinnan på bårhuset...
...var alltså samma kvinna som på festen?
Ja.
Jag kanske inte fattar det här riktigt.
Du sa att det var bluff, en charad.
Kan du tala om vad det är för slags charad som slutar med att nån dör?!
Okej, nu skippar vi skitsnacket.
Du har levt farligt det senaste dygnet. Jag ska tala om vilken charad det är!
Hela den där teatraliska fejkade offer- ritualen som du kåtat upp dig med-
-hade inget med hennes död att göra.
Inget hände henne som inte hänt förr. De knullade arslet av henne!
När de körde henne hem mådde hon utmärkt.
Resten står i tidningen: hon knarkade, det var en överdos!
Ytterdörren var låst från insidan, polisen är nöjd-punkt slut!
Det var bara en tidsfråga när det skulle hända.
Det sa du ju själv... till tjejen med de snygga tuttarna i mitt badrum.
Hör på nu. Ingen har blivit mördad.
Nån har dött, det händer hela tiden.
Livet går vidare. Det gör det jämt, tills det tar slut.
Men det vet ju du.
Jag ska berätta allt.
Helena kommer snart.
Hon väntar sig att vi ska julhandla i dag.
-Den var fin. -Jag kan ha Sabrina i den.
-Den är jättefin. -Den är gammaldags.
-Han var stor. -Hoppas jag får en sån av tomten.
Du får vänta och se.
Alice...
Vad tycker du att vi ska göra?
-Vad jag tycker att vi ska göra? -Titta, mamma!
Jag vet inte vad jag tycker.
Jag kanske...
Jag kanske tycker att vi borde vara tacksamma.
Tacksamma för att vi lyckats överleva alla våra...
...äventyr...
...vare sig de var verkliga eller bara en dröm.
Är du säker på det?
Om jag är säker?
Bara så säker som jag är på att verkligheten under en natt...
...för att inte tala om en hel livstid...
...någonsin kan vara hela sanningen.
Och ingen dröm är någonsin bara en dröm.
Det viktiga är...
...att vi är vakna nu...
...och förhoppningsvis...
...en lång tid framöver.
För alltid.
För alltid?
För alltid.
Jag vill inte använda det ordet.
Det skrämmer mig.
Men...
...jag älskar dig verkligen...
...och du vet...
...att det är något väldigt viktigt vi måste göra så fort som möjligt.
Vadå?
Knulla.
Översättning: SDI Media Group