TWA www.HoundDawgs.org
Tretton meter. Ni borde se det.
Gå in över förens reling.
Mir-2, vi går över fören. Håll kontakt.
Tysta. Vi filmar.
När jag ser henne träda fram ur mörkret som ett spökskepp...
blir jag alltid lika berörd.
Det ståtliga skeppet är nu bara ett vrak som vilar här...
där det sjönk klockan 02.30 på morgonen den 15 april, 1912...
efter ett långt fall...
från världen ovanför.
Vilket skitsnack.
Sjätte dykningen.
Vi är tillbaka på Titanics däck.
Fyra kilometer under ytan.
3821 meter.
Trycket utanför är 50 ton per kvadratdecimeter.
Fönstren är 25 centimeter tjocka och spricker de...
är det ute med oss på två mikrosekunder.
Det får räcka.
Gå ner på taket till befälens hytter som i går.
Visst.
Vi går ner vid den stora trappan.
Är ni redo att skicka ut den?
Brock, vi skickar ut Dunkin nu. Sätt igång, Charlie.
- Fira ut kabeln. - Mer kabel.
Vi går ner längs skrovet.
Uppfattat. Gå ner och in genom luckan till första klass.
Jag vill att ni letar på D-däck, i receptionen och i matsalen.
Uppfattat.
- Fira ut kabeln. - Kabel.
Till vänster nu. Vänster.
Snoop Dog är på väg. Vi åker nerför trappan.
Gå ner till B-däck, Lewis.
A-däck.
- Mer kabel. - B-däck. Åk in där.
- Akta dörrkarmen. Se upp. - Jag ser den.
Det går bra. Ta det lugnt.
Vänd.
- Mer kabel. - Vänd. Se upp för väggen.
Vi är vid pianot. Hör du oss?
Uppfattat.
Där.
- Det är sovrumsdörren. - Jag ser den.
Vi är inne. Vi är där.
Där är Hockleys säng. Där sov han.
Nån har glömt att stänga kranen.
Vänta ett tag. Vänd den åt höger.
Åk närmare garderobsdörren.
- Anar du nåt? - Jag vill se vad som finns under den.
Jag ska använda händerna.
Okej.
- Försiktigt. Den kan gå sönder. - Okej.
Sätt igång. Vänd på den.
Fortsätt. Såja.
Släpp den.
Ser du vad jag ser?
Dags för belöningen.
Klirr i kassan!
- Vi klarade det, Bobby. - Vi fick upp den.
Bra jobbat!
Vem är bäst?
Det är du, Lewis.
- Ge mig min cigarr. - Här.
Öppna det.
Låt mig komma förbi.
- Får du med det? - Ja.
Fan.
Det finns ingen diamant.
Geraldo råkade ut för samma sak...
och hans karriär tog slut.
Sluta filma.
Brock. Investerarna vill veta hur det går.
Hej, Dave och Barry. Diamanten låg inte i kassaskåpet.
Oroa er inte. Den kan ligga på en massa ställen.
Javisst.
På golvet i sviten, i mammans hytt...
- I kassaskåpet på C-däck. - I Jimmy Hoffas väska.
En massa andra ställen.
Ni måste lita på min intuition. Jag vet att vi är nära.
Vi måste bara leta på några ställen till.
Vänta ett tag.
- Jag får se. - Vi har kanske hittat nåt.
- Var är fotot på halsbandet? - Vi ringer upp er.
Herregud.
Skattletare Brock Lovett har tidigare hittat guld i spanska skepp.
Du ska strax få mat.
Han har hyrt ryska u-båtar för att nå det berömda vraket...
Titanic.
Han är ombord på forskningsfartyget Keldysh...
ute på Nordatlanten.
- Hej, Brock. - Hej, Tracy.
Alla har hört historierna om Titanic.
Orkestern som spelade in i det sista och så vidare.
Jag vill upptäcka historier som ingen känner till...
hemligheter som ligger dolda inuti Titanic.
Med hjälp av robotteknik har vi kommit längre in i vraket...
än nån annan.
Din expedition har kritiserats...
vad gäller bärgningsrättigheter och etik.
Många anser att du är en gravplundrare.
När man hittade skatterna i Tutanchamons grav sa man inte...
- Vad är det? - Kan du höja?
Mina experter ser till...
att allt vi hittar bevaras och katalogiseras på rätt sätt.
Titta på teckningen som vi hittade i dag.
Den har legat under vatten i 84 år...
och ändå har mitt forskarteam lyckats bevara den.
Tänk om den hade legat kvar på havets botten i all evighet?
Nu får vi se den och...
Det var som tusan.
Satellitsamtal till dig.
Vi håller ju på att skicka ner u-båtarna. De är på väg ner.
Lita på mig. Du bör nog svara.
Jag hoppas det är viktigt.
- Du får tala högt. Hon är gammal. - Okej.
Det är Brock Lovett. Vad kan jag hjälpa er med...
Calvert. Rose Calvert.
Mrs Calvert?
Jag ville bara veta om ni hade hittat Havets hjärta.
Jag sa ju att det var viktigt.
Låt höra, Rose.
Vet du vem kvinnan på bilden är?
Ja. Kvinnan på bilden är jag.
Hon ljuger! Det är nån galning som vill ha pengar eller publicitet.
Fråga mig inte varför! Hon är väl som den där ryskan, Anastasia.
Nu kommer de!
Rose Dewitt Bukater dog på Titanic när hon var 17 år, eller hur?
Det stämmer.
Är hon i livet, måste hon vara över 100 år.
101 år om en månad.
En riktigt gammal lögnhals med andra ord.
Jag har redan kollat upp henne...
tillbaka till 20-talet då hon var skådespelerska.
Skådespelerska. Där har du din första ledtråd, Sherlock.
Hon hette Rose Dawson. Sen gifte hon sig med nån som hette Calvert.
De flyttade till Cedar Rapids och fick några barn.
Nu är Calvert död och Cedar Rapids med.
De som känner till diamanten...
är antingen döda eller ombord på den här båten, men hon vet.
Det var ingen lätt packning.
Skynda på, hjälp honom!
Mrs Calvert, jag är Brock Lovett. Välkommen till Keldysh.
Vi hjälper henne in.
- Hej, miss Calvert. - Hej.
- Välkommen ombord på Keldysh. - Tack.
Ja?
- Är ni nöjda med hytterna? - Javisst.
Har du träffat mitt barnbarn Lizzy? Hon tar hand om mig.
Vi sågs för några minuter sen på däck. Minns du inte det?
Ja, just det...
Det blir bra. Jag måste ha mina foton med mig när jag reser.
Kan jag göra nåt? Vill ni ha nånting?
Ja.
Jag skulle vilja se teckningen.
Ludvig XVI hade en fantastisk sten som kallades kronans blå diamant.
Den försvann 1792.
Ungefär samtidigt som Ludvig blev av med allt från nacken och upp.
Man tror att diamanten togs bort från kronan...
slipades om till ett hjärta och fick namnet Havets hjärta.
I dag skulle den vara värd mer än Hopediamanten.
Den var hemskt tung. Jag hade den bara på mig en gång.
Är det där verkligen du?
Ja, det är det.
Visst var jag en pingla?
Jag spårade den med hjälp av försäkringsregister.
Ersättningen utbetalades under absolut sekretess.
Vet du vem ägaren var?
Jag antar att det var nån som hette Hockley.
Nathan Hockley. Det stämmer. En stålmagnat från Pittsburgh.
Det var ett diamanthalsband som hans son Caledon köpte till sin fästmö, dig.
En vecka innan han reste med Titanic.
Det anmäldes som saknat direkt efter skeppsbrottet.
Alltså måste diamanten ha följt skeppet ner.
Ser ni datumet?
"14 april, 1912."
Om din mormor är den hon utger sig för, betyder det...
att hon bar diamanten samma dag som Titanic sjönk.
I så fall är du min bästa vän.
Här är några av sakerna som vi har hittat i din hytt.
Den var min.
Det är fantastiskt!
Den ser likadan ut som när jag såg den sist.
Spegelbilden är inte riktigt densamma.
Är du redo att återvända till Titanic?
Då börjar vi. Skeppet kolliderar med isberget på styrbordssidan.
Det åker längs med berget en bit och flera hål slits upp i skrovet...
under vattenlinjen.
Skotten i fören börjar ta in vatten.
Nivån stiger och vattnet rinner över de vattentäta skotten...
som tyvärr inte går högre upp än E-däck.
När fören sjunker, lyfts aktern upp, först långsamt...
sen allt snabbare tills hela bakdelen sticker upp i luften.
Det är en rejäl bakdel. Den väger 20-30000 ton.
Skrovet tål inte ett så kraftigt tryck.
Så vad händer? Skeppet bryts av ända ner till kölen...
och aktern faller ner igen.
Den sjunkande fören drar upp aktern vertikalt innan den lossnar helt.
Akterdelen flyter som en kork i några minuter...
fylls med vatten och sjunker kl. 02.20...
två timmar och 40 minuter efter kollisionen.
Fören glider iväg och hamnar en kilometer bort.
Den gör 20, 30 knop när den går till botten.
Ganska häftigt, eller hur?
Tack för din tekniska analys.
Att själv uppleva det...
var inte riktigt samma sak.
Vill du berätta om det?
- Hon måste vila. - Nej.
- Kom. - Nej!
Ge mig bandspelaren.
Berätta, Rose.
Det har gått 84 år.
Det gör inget. Försök att minnas.
Vill du höra berättelsen eller inte?
Det har gått 84 år...
men jag kan ännu känna doften av målarfärg.
Porslinet var oanvänt.
Ingen hade sovit i lakanen.
Titanic kallades drömmarnas skepp.
Och det var det.
Det var det verkligen.
Alla tredje klassens passagerare med hytt i fören...
kan komma hit. Den här kön! Här borta...
- Vilken stor båt. - Det är ett skepp, pappa.
Du har rätt.
Varför gör de så stor affär av det?
Det ser inte större ut än Mauretania.
Du är blasé, Rose, men du kan inte vara det av Titanic.
Titanic är 30 meter längre än Mauretania och mycket mer påkostad.
Det är svårt att göra intryck på din dotter, Ruth.
Det här skeppet är alltså osänkbart.
Ja. Inte ens Gud kan sänka det.
Bagaget lastas på vid huvudterminalen.
Det är åt det hållet.
Jag låter dig och min betjänt sköta det.
Javisst. Om det är nåt annat jag kan göra...
Visst.
Alla koffertar från den bilen. Tolv härifrån.
Kassaskåpet ska till salongssviten, rum B-52, 54, 56.
Det är bäst att vi skyndar oss. Kom.
- Var är min kappa? - Jag har den.
Här är kön för hälsoundersökning.
Passagerare som reser i tredje klass måste göra hälsoundersökning.
Upp med hakan.
ENDAST FÖR PASSAGERARE
- Välkommen ombord. - Välkommen till Titanic.
Alla andra tyckte att det var ett drömmarnas skepp.
Jag såg det som ett slavskepp...
som tvingade mig att åka tillbaka till Amerika.
Utåt sett var jag en väluppfostrad flicka.
Inombords skrek jag.
Du är inte klok, Jack. Du satsar allt vi har.
Den som inget har, kan inget förlora.
Hönshjärna. Jag kan inte fatta att du spelar bort våra biljetter.
Sven?
Jag satsar.
TREDJE KLASS - WHITE STAR LINE
Okej.
Sanningens bistra ögonblick. Nåns liv kommer att förändras.
Brizio?
- Niente. - Niente.
Olaf?
Inget.
Sven?
Två par.
Jag är ledsen, Fabrizio.
Vad fan! Satsade du alla våra pengar?
Jag är ledsen att du inte får träffa din mamma på länge.
För vi ska till Amerika. Jag har en kåk.
Kom nu.
Jag ska hem!
- Jag ska hem. - Jag ska till Amerika!
Nej, du.
Titanic ska till Amerika, om fem minuter.
Fan. Kom, skynda dig.
Vi reser flott nu. Vi är riktiga snobbar.
Vi är nästan kungar.
Där ser du. Det är ödet.
Det var det jag sa. Jag ska till Amerika och bli miljonär.
- Du är galen. - Kanske det, men jag har biljetterna.
- Jag trodde att du var snabb. - Vänta!
Vänta!
Vi är passagerare!
Har ni gjort hälsoundersökningen?
Självklart.
Vi har ändå inte löss. Vi är amerikaner.
Okej. Kom ombord.
Vilken tur vi har! Kan du fatta det?
Hej då!
- Känner du nån? - Nej. Det spelar ingen roll.
- Hej då. Jag kommer att sakna dig. - Hej då!
- Hej då. - Jag kommer aldrig att glömma dig!
Följ med mig. Kom nu.
G-DÄCK
G-60.
Ursäkta.
Här är det.
Hur står det till? Jack. Trevligt att träffas.
Jack Dawson. Trevligt att träffas. Hur är det?
Vem har sagt att du får den övre britsen?
Var är Sven?
Det här är ert privata promenaddäck.
Behöver ni nånting? Ursäkta mig.
- Den här? - Nej.
Det var en massa ansikten på den.
Den här är det.
Ska jag ta fram alla?
Ja, rummet behöver lite färg.
Ställ den i garderoben.
Inte fingermålningarna igen.
Det var bortkastade pengar.
Till skillnad från Carl så har jag smak för konst.
De är fascinerande.
Det är som att vara i en dröm.
Det finns sanning men ingen logik.
- Vad heter konstnären? - Picasso nånting.
Picasso. Han kommer inte att bli nåt. Lita på mig.
- Häng Degas i sovrummet. - De var i alla fall billiga.
Ställ den i garderoben.
I Cherbourg steg en kvinna vid namn Margaret Brown ombord.
Vi kallade henne Molly.
Hon kallades senare den osänkbara Molly Brown.
Jag tänker inte vänta på dig hela dan.
Ta den här om du orkar.
Hennes man hade hittat guld i väst.
Hon var vad mamma kallade nyrik.
Följande eftermiddag reste vi västerut...
från Irlands kust...
med bara havet framför oss.
Till havs, mr Murdoch. Låt henne sträcka ut.
Ja, kapten.
- Full fart, mr Moody. - Javisst.
HALVFART - MAXFART
Full fart framåt.
Full fart!
Kom igen. Rör på påkarna.
Vad står visarna på?
Okej! Nu eldar vi på! Full fart!
Sätt igång och jobba.
TRYCKMÄTARE
21 knop, kapten.
Titta!
Ser du den?
Där är en till. Ser du?
Se på den! Den hoppar!
Jag kan redan se Frihetsgudinnan.
Fast den är väldigt liten.
Jag är världens härskare!
Titanic är det största rörliga föremål som gjorts av människohand.
Vår skeppsbyggare, mr Andrews, har ritat henne från kölen och upp.
Jag satte kanske ihop henne, men det var mr Ismays idé.
Han föreställde sig en så stor och luxuös ångare...
att den saknar motstycke.
Och nu har den blivit verklighet.
Minsann.
Lax.
Du vet att jag inte gillar det, Rose.
Det vet hon.
Vi tar lamm båda två. Lätt stekt, med lite mintsås.
Du gillar väl lamm, sötnos?
Korv.
Ska du skära köttet åt henne också, Cal?
Vem kom på namnet Titanic?
- Var det du, Bruce? - Ja, faktiskt.
Jag ville ge uttryck för storleken.
Storlek betyder stabilitet, lyx...
och framför allt styrka.
Känner ni till dr Freud, mr Ismay?
Hans idéer om mäns fixering vid storlek...
borde intressera er.
Vad tar det åt dig?
Ursäkta mig.
Jag ber verkligen om ursäkt.
Klarar du av hennes temperament, Cal?
Jag får väl se över hennes läsvanor...
inte sant, mrs Brown?
Vem är Freud? Är det en passagerare?
Vilket fint skepp.
Ja, det är irländskt.
Är det inte engelskt?
Nej, det byggdes på Irland av 15000 irländare.
Bergfast, byggt av rejäla irländare.
Vad typiskt.
De rastar hundarna från första klass här nere.
Så att vi ska veta vår plats.
Som om vi skulle kunna glömma det.
Jag heter Tommy Ryan.
- Jack Dawson. - Hej.
- Fabrizio. - Hej.
Tjänar du pengar på dina teckningar?
Glöm det, grabben.
Du har inte en chans...
att få ihop det med nån som hon.
Mitt liv var så utstakat att det kändes som om jag redan hade levt det.
Den ena balen efter den andra...
lustjakter och polomatcher.
Samma inskränkta människor och meningslösa småprat.
Det kändes som om jag stod vid randen av en avgrund...
utan nån som höll mig tillbaka.
Ingen brydde sig om mig...
eller la ens märke till mig.
Gör det inte.
Håll dig undan.
Kom inte närmare.
Räck mig handen. Jag kan lyfta över dig.
Nej! Stanna där du är.
Jag menar allvar.
Jag släpper taget.
Nej, det gör du inte.
Vad menar du med det?
Tala inte om för mig vad jag tänker göra. Du känner inte mig.
I så fall skulle du redan ha gjort det.
Du distraherar mig. Gå din väg.
Det kan jag inte. Jag är inblandad nu.
Släpper du taget, måste jag hämta upp dig.
Var inte dum.
- Du skulle dö. - Jag är bra på att simma.
Du skulle slå ihjäl dig.
Det skulle göra ont. Det kan jag inte förneka.
Men det som bekymrar mig mest...
är att vattnet är så kallt.
Hur kallt då?
Nollgradigt. Kanske några plusgrader.
Har du varit i Wisconsin nån gång?
Va?
Där blir det riktigt kalla vintrar.
Jag växte upp vid Chippewa Falls.
När jag var liten, brukade jag och pappa...
isfiska på Lake Wissota.
- Du vet, när man fiskar... - Jag känner till isfiske.
Förlåt.
Du verkar vara en flicka som håller dig inomhus.
Hur som helst...
så gick jag igenom isen.
Jag kan säga...
att när vattnet är så kallt...
som det här nedanför...
sticker det som nålar i hela kroppen.
Man kan inte andas, inte tänka klart.
Man tänker bara på smärtan.
Därför ser jag inte fram emot att hoppa i efter dig.
Men som sagt...
jag har inget val.
Det bästa vore om du klättrade tillbaka...
så att jag slipper det här.
Du är inte klok.
Det brukar folk säga...
men nu...
är det inte jag som hänger från aktern på ett skepp.
Kom nu.
Räck mig handen.
Du vill inte göra det.
Jag heter Jack Dawson.
Rose Dewitt Bukater.
Det får du nog skriva upp.
Kom.
Jag håller i dig. Kom.
Kom igen!
Hjälp mig!
- Snälla, hjälp! - Jag håller i dig.
Jag släpper inte taget.
Klättra upp nu. Kom!
Kom. Såja.
Du klarar det.
Jag håller i dig.
Vad är det som pågår?
Håll dig borta! Stå still!
Hämta väbeln.
Det är oacceptabelt.
Vad fick dig att tro att du kunde röra min fästmö?
Se på mig, ditt fä!
- Cal. - Vad gjorde du?
Sluta. Det var en olyckshändelse.
En olyckshändelse?
Ja.
Det var verkligen dumt.
Jag lutade mig över relingen och halkade.
Jag lutade mig ut för att se...
- Propellrarna? - Ja, jag halkade.
Jag hade fallit överbord om inte mr Dawson räddat mig.
Han var själv nära att falla.
Hon ville se propellrarna.
Som sagt, kvinnor och maskiner går inte ihop.
Var det så det gick till?
Ja, i stort sett.
Då är ju pojken en hjälte. Bra gjort.
Då är allt som det ska. Ska vi återvända till konjaken?
Stackare. Du fryser säkert. Nu går vi in.
Ni kanske ska ge pojken nåt.
Självklart.
Mr Lovejoy...
jag tror att 20 dollar ska räcka.
Är det vad det är värt att rädda den du älskar?
Du är missnöjd.
Vad ska jag göra?
Nu vet jag.
Vill du äta middag med oss i morgon kväll?
Du kan underhålla oss med din heroiska bedrift.
Visst. Räkna med mig.
Bra. Då säger vi så.
Det blir intressant.
Kan jag ta en cigarett?
Du borde knyta dem.
Det är underligt. Hon halkade så plötsligt...
och ändå hann du ta av dig kavajen och skorna.
Jag vet att du har varit ledsen.
Jag vet inte varför.
Jag hade tänkt spara det här...
till lysningsmottagningen nästa vecka.
Men det får bli i kväll.
Du store tid!
Så att du inte glömmer mina känslor för dig.
- Är det en... - Diamant? Ja.
56 karat närmare bestämt.
Den har tillhört Ludvig XVI.
De kallade den Le Coeur de la Mer.
- Havets hjärta. - Havets hjärta. Ja.
Det är överväldigande.
Den ska bäras av kungligheter.
Och det är vi.
Du vet att jag är beredd att ge dig allt.
Jag kan inte förneka dig nåt...
om detsamma gäller för dig.
Öppna ditt hjärta.
Jag har klarat mig själv sen jag var 15 år.
Sen mina föräldrar dog.
Jag hade varken syskon eller nära släktingar i den delen av landet.
Så jag gav mig av och har inte varit hemma sen dess.
Jag är som ett frö för vinden.
Nu har vi gått här fram och tillbaka...
och pratat om vädret och min uppväxt...
men det var väl inte därför du kom?
- Mr Dawson, jag... - Jack.
Jack...
jag vill tacka dig för det du gjorde.
För att du hindrade mig från att hoppa...
- och för att du inte sa nåt. - Det var så lite.
Hör här...
jag vet vad du tänker:
"Stackars rika flicka. Vad vet hon om lidande?"
Nej.
Det tänkte jag inte.
Jag undrar snarare...
vad som kan ha fått dig att inte se nån annan utväg.
Tja, jag...
Det var allt.
Hela min värld och alla människor i den.
Mitt liv står stilla...
och jag kan inte göra nåt åt det.
Gud, vilken ring.
Du hade sjunkit direkt.
Vi har skickat femhundra inbjudningar.
Hela Philadelphias societet kommer att vara där.
Det känns som om...
jag står mitt i ett fullsatt rum...
och skriker för full hals utan att nån ens tittar upp.
Älskar du honom?
Ursäkta?
Älskar du honom?
Nu är du oartig. Sånt får man inte fråga.
Det är ju bara en fråga. Älskar du honom eller inte?
Sånt pratar man inte om.
Kan du inte bara svara?
Det är inte klokt.
Vi känner inte varandra...
och ska inte prata om sånt.
Du är oförskämd, ohyfsad och arrogant...
så nu går jag.
Jack, mr Dawson, det var trevligt att träffas.
Jag kom hit för att tacka dig och nu är det gjort...
Du förolämpade mig också.
Du förtjänade det.
- Okej. - Okej.
- Jag trodde att du skulle gå. - Ja.
Vad du är retsam.
Jag behöver ju inte gå.
Det är min del av skeppet. Du får gå.
Jaha! Vem är det nu som är oförskämd?
Vad är det du går och bär på?
Är du konstnär, eller?
De är ganska fina.
De är faktiskt riktigt fina.
De är verkligen välgjorda.
Det var ingen som tyckte om dem i Paris.
Paris?
Du har rest mycket för att vara...
Nån med begränsade tillgångar.
Du får kalla mig fattig.
Det må jag säga.
Är det krokier?
Det är fördelen med Paris.
Det finns gott om flickor som är beredda att klä av sig.
Du gillade henne.
Du tecknade av henne flera gånger.
Det var för att hon hade vackra händer.
Jag tror att du hade en kärleksaffär med henne.
Nej. Bara med hennes händer.
Hon var enbent och prostituerad.
Titta.
Men hon hade humor.
Den här damen...
satt på en bar varje kväll...
med alla sina smycken på sig...
och väntade på sin ungdomskärlek.
Vi kallade henne Madame Bijoux.
Ser du? Hennes kläder är malätna.
Du är begåvad.
Det är du verkligen.
- Du ser människor. - Jag ser dig.
Och?
Du tänkte inte hoppa.
Vitsen med universitet är att hitta en lämplig make.
Det har Rose redan gjort.
Här kommer vulgära fru Brown.
Res er fort innan hon sätter sig.
Hej. Jag hoppades få dricka te med er.
Jag beklagar. Ni kommer för sent.
Grevinnan och jag tänkte precis hämta frisk luft på däck.
Vilken bra idé. Jag vill höra det senaste skvallret.
Grevinnan.
Har ni inte börjat elda i de sista fyra ångpannorna?
Nej, jag tror inte att det behövs.
Vi håller tiden.
Journalisterna vet att Titanic är stor.
Jag vill att de imponeras av hastigheten också.
Vi måste ge dem nåt nytt att skriva om.
Titanics jungfrufärd måste bli förstasidesstoff.
Mr Ismay...
jag vill helst inte anstränga motorerna innan de är inkörda.
Jag är ju bara passagerare.
Jag låter er avgöra vad som är bäst.
Men vilken praktfull avslutning på kryssningen...
det skulle bli om vi överraskade dem i New York på tisdag kväll.
Med rubriker i morgontidningarna.
En sista dundersuccé före pensionen.
Utmärkt.
Jag jobbade på en fiskebåt i Monterey...
sen åkte jag till Los Angeles och piren i Santa Monica...
där jag tecknade porträtt för 10 cent styck.
Varför kan jag inte vara som du?
Ge mig av när jag har lust.
Säg att vi kommer att åka till den där piren...
även om det bara är prat.
Det kommer att bli av. Vi ska dricka billig öl...
och åka berg- och dalbana tills vi kräks.
Sen ska vi rida längs strandkanten.
Men du måste rida som en riktig cowboy, inte i damsadel.
- Med ett ben på varje sida? - Ja.
- Kan du visa mig? - Visst. Om du vill.
Lär mig att rida som en karl.
Och tugga tobak som en karl.
Och spotta som en karl.
Fick du inte lära dig det i skolan?
Nej.
Jag ska visa dig. Kom, så gör vi det.
Jag ska visa dig. Kom.
- Nej. - Kom nu.
- Nej. Vänta. - Kom.
Jag kan inte.
Titta noga.
Vad äckligt.
Okej, din tur.
Det där var patetiskt. Du måste harkla dig.
Ta sats, använd armarna...
och böj nacken.
Såg du hur långt den kom?
Sätt igång.
- Det var bättre. Du får jobba på det. - Okej.
Du måste harkla dig för att få fram nåt. Du måste...
Mor.
Det här är Jack Dawson.
Så angenämt.
De andra var vänliga och nyfikna...
på mannen som hade räddat mitt liv.
Men mamma såg på honom som om han vore en insekt.
Ett skadedjur som måste krossas.
Dig ska man tydligen ha till hands när man är illa ute.
Varför ska de alltid kalla till middagen...
som om de blåser till anfall?
Ska vi gå och byta om?
Vi ses till middagen.
Du.
Du!
Förstår du vad du håller på med?
Inte direkt.
Du är ute på djupt vatten.
Vad tänker du ha på dig?
Jag anade det. Kom.
Jag hade rätt.
Du och min son har ungefär samma storlek.
Ja, verkligen.
Du är som en ny människa.
God kväll, sir.
Skeppet är byggt med tusentals ton Hockley-stål.
- Vilken del, då? - De rätta delarna så klart.
Vi vet vem som är ansvarig om det blir problem.
- Var är min dotter? - Hon kommer.
Där är grevinnan.
- Hej. - God kväll, Cal.
Trevligt att träffas.
Jag såg det på film en gång och har alltid velat göra det.
Vi ses vid middagen.
Älskling...
du minns säkert mr Dawson.
Dawson.
Fantastiskt.
Du ser nästan ut som en gentleman.
Nästan.
Otroligt.
Vad trevligt att se dig.
Vilken underbar resa.
- Visst är det fantastiskt? - Det är inte klokt.
Där är grevinnan av Rothes.
Det där är John Jacob Astor...
den rikaste mannen på båten.
Hans fru Madeleine är i min ålder och redan gravid.
Se hur hon försöker dölja det.
En riktig skandal.
Det där är Benjamin Guggenheim med sin älskarinna, madame Aubert.
Mrs Guggenheim är så klart hemma med barnen.
Där borta är sir Cosmo och Lucile, lady Duff-Gordon.
Hon designar oanständiga underkläder.
De är väldigt populära bland kungligheter.
Grattis, Hockley. Hon är mycket vacker.
Tackar.
- Vill du följa mig till bordet? - Gärna.
Sötnos?
Det är inte så svårt, eller hur? Kom ihåg att de älskar pengar.
Låtsas att du äger en guldgruva så är du med i klubben.
Hej, Astor.
Hej, Molly. Trevligt att träffas.
JJ, Madeleine, det här är Jack Dawson.
- God kväll. - Trevligt att träffas.
Jack...
tillhör du familjen Dawson från Boston?
Nej, Dawson från Chippewa Falls.
Jaha.
Han måste ha varit nervös, men han visade det inte.
De trodde att han var en av dem.
Arvtagare till nån järnvägsmagnat.
Nyrik så klart, men ändå en av dem.
Mamma kunde man så klart alltid räkna med.
Berätta om hytterna i tredje klass.
Jag har hört att de är ganska bra här.
De är jättefina. Det finns knappt några råttor.
Mr Dawson reser i tredje klass.
Han hjälpte min fästmö i går kväll.
Mr Dawson är en duktig konstnär.
Han visade mig några av sina teckningar i dag.
Rose och jag har inte samma smak vad gäller konst.
Inte för att jag ifrågasätter er konst.
Är alla de här till mig?
Börja utifrån och gå inåt.
Du vet var varenda nit sitter, eller hur?
Ert skepp är verkligen ett underverk.
Tack, Rose.
Hur vill ni ha er kaviar?
Jag vill inte ha nån kaviar, tack.
Jag har aldrig gillat det.
Var bor ni, mr Dawson?
Just nu bor jag på RMS Titanic.
Sen vilar mitt öde i Guds händer.
Hur har ni råd att resa?
Jag arbetar mig fram.
På olika båtar.
Men min biljett till Titanic vann jag när jag spelade poker.
Jag hade tur.
Livet handlar om tur.
En riktig man tar saken i egna händer. Eller hur, Dawson?
Gillar ni den sortens rotlösa tillvaro?
Ja, det gör jag.
Jag har allt jag behöver här.
Luft i lungorna och papper att rita på.
Jag gillar att vakna på morgonen och inte veta vad som ska hända...
vem jag ska träffa...
eller var jag kommer att hamna.
Häromnatten sov jag under en bro och nu...
sitter jag här på världens finaste skepp...
och dricker champagne med er.
Jag kan ta lite till.
Livet är en gåva och jag tänker inte slösa bort det.
Man vet aldrig vad som händer.
Man lär sig att ta livet som det kommer.
Här, Cal.
Man gör det bästa av varje dag.
- Bra sagt. - Verkligen.
Gör det bästa av var dag.
Gör det bästa av varje dag!
Bravo.
Men mr Brown visste inte att jag hade gömt pengarna i spisen.
Så när han kom hem, full som ett svin, tände han en brasa.
Bravo.
Nu blir det konjak i rökrummet.
- Ska vi ta en konjak, mina herrar? - En bra idé.
De gömmer sig bakom en rökridå och gratulerar varandra...
till att de är världens härskare.
Tack för sällskapet, mina damer.
Ska jag följa dig till hytten?
Nej, jag stannar här.
Här, Molly.
Vill ni följa med, Dawson?
Ni vill väl inte stanna här med kvinnorna?
- Nej, jag ska nog gå ner till mig. - Det är antagligen bäst.
Vi kommer ändå bara tala om affärer och politik.
Det skulle inte intressera dig.
Men, Dawson...
det var kul att du kom.
Måste du gå?
Det är dags att ro med de andra slavarna.
God natt.
gör det bästa av varje dag möt mig vid klockan
Vill du gå på en riktig fest?
Får jag lägga handen här?
Va?
Jag förstår inte.
Jag tänker dansa med henne nu, okej?
Kom.
- Va? - Kom.
- Kom hit. - Jack! Vänta.
Jag kan inte.
Vi måste stå lite närmare. Så här.
Du är fortfarande min favoritflicka, Cora.
- Jag kan inte stegen. - Inte jag heller. Jag följer bara med.
Tänk inte.
Vänta, Jack! Sluta!
Sluta! Vänta!
Nej.
...inte inom antitrustlagarna.
Det hävdar mina advokater.
Det sa Rockefeller, men högsta domstolen håller inte med.
Vad är det?
Tror du inte att en fin flicka kan dricka?
Stick.
Gick det bra?
Det är ingen fara.
Två av tre.
Jaså?
Tror ni att ni är stora starka karlar?
Då vill jag se er göra det här.
Håll den, Jack. Håll upp den.
Herregud.
- Hur gick det? - Jag har inte gjort det på åratal.
Vill ni ha kaffe?
Du kom inte till mig i går kväll.
Jag var trött.
Du var väl trött efter dina utsvävningar på nedre däck.
Så du lät din betjänt följa efter mig. Typiskt dig.
Du får aldrig mer göra så. Förstått?
Jag är inte nån förman som du kan ge order till.
Jag är din fästmö.
Min fästmö!
Ja, det är du! Du är min hustru!
Inte ännu på pappret, men i praktiken. Så du ska hedra mig.
Du ska hedra mig som en hustru hedrar sin man.
Du ska inte få göra narr av mig.
Är det nåt du inte förstått?
Nej.
Bra. Ursäkta.
Rose.
- Det var en olyckshändelse. - Det är ingen fara.
- Förlåt, Trudy. - Det gör inget.
Låt mig hjälpa dig.
Det behövs inte.
Såja.
- Te, Trudy. - Ja, frun.
Du får inte träffa den pojken igen. Förstått?
Jag förbjuder dig att träffa honom.
Sluta innan du får näsblod.
Det här är ingen lek.
Vi befinner oss i en vansklig situation.
Du vet att pengarna är slut.
Det är klart att jag vet.
Du påminner mig om det varje dag.
Din far lät oss bara ärva skulder och ett fint namn.
Namnet är vårt enda trumfkort.
Jag förstår mig inte på dig.
Hockley är ett gott parti. Vi klarar oss tack vare honom.
Hur kan du lägga ansvaret på mig?
Varför är du så självisk?
Är jag självisk?
Vill du att jag ska arbeta som sömmerska?
Vill du det?
Vill du att alla våra saker säljs på auktion?
Att våra personliga ägodelar sprids för vinden?
Det är orättvist.
Visst är det orättvist.
Vi är kvinnor.
Vi måste fatta svåra beslut.
Beskydda dem med upphöjd hand
Från alla faror uppå land
O, anden som vår Fader sänt
Att skydda jordens firmament
O, stormvind från Guds välde tryggt
Fräls de som våga örnens flykt
Och vaka över deras liv
- Hej, mr Andrews. - Hej, Jack.
Jag vill tala med nån där inne.
- Ni får inte vara här. - Jag måste få tala med nån.
Jag var här i går. Kommer ni inte ihåg mig?
Nej, tyvärr inte.
- Ni måste tyvärr gå. - Han kan berätta.
Jag måste få prata...
Mr Hockley och mrs Dewitt Bukater...
är tacksamma för din hjälp.
De bad mig att ge dig den här som tack.
Jag vill inte ha era pengar.
Det är också för att påminna dig om att du reser i tredje klass...
och att det inte är passande att du är här.
Jag vill bara prata med Rose en liten stund.
Kan ni följa mr Dawson till hans däck...
och se till att han stannar där.
Ja, sir. Kom med här.
Gud, vi söker högt ditt stöd
För de till sjöss som lider nöd
Varför har ni två rattar?
- Den här använder vi bara nära land. - Ursäkta.
En ny isvarning. Från Noordam den här gången.
Tack, Sparks.
Oroa er inte. Det är vanligt den här tiden på året.
Vi ökar faktiskt farten. Vi eldar i alla ångpannor nu.
Linda upp den som jag visade. Såja.
Nu kan du släppa.
Jättebra.
Mr Andrews, ni får ursäkta...
men jag har räknat lite...
på antalet livbåtar och sittplatser som ni nämnde...
Det verkar som om det inte finns plats för alla ombord.
Det finns plats för hälften.
Inget undgår dig.
Jag lät faktiskt installera nya dävertar...
som kan klara av en rad livbåtar till innanför den här.
Men vissa tyckte...
att däcket skulle se för belamrat ut.
Så jag blev nedröstad.
Det är slöseri med utrymme eftersom skeppet är osänkbart.
Du kan sova gott, Rose.
Jag har byggt ett starkt och bra skepp.
Du behöver ingen annan livbåt.
Vi fortsätter akter ut. Nästa anhalt blir maskinrummet.
Kom.
Det går inte. Jag kan inte träffa dig.
- Jag måste få prata med dig. - Nej, Jack.
Jag är förlovad.
Jag ska gifta mig med Cal.
Jag älskar Cal.
Du är inte lätt att ha att göra med.
Du är en rik och bortskämd flicka.
Men innerst inne är du den underbaraste...
mest fantastiska flicka...
kvinna som jag har träffat och...
- Jack, jag... - Nej, låt mig säga det här.
Du är...
Jag är ingen idiot. Jag vet hur samhället fungerar.
Jag har 10 dollar på fickan.
Jag vet att jag inte kan ge dig nåt.
Jag förstår.
Men jag är en del av ditt liv nu.
Om du hoppar, hoppar jag. Minns du det?
Jag kan inte lämna dig utan att veta att du klarar dig.
Jag vill bara veta det.
Jag klarar mig.
Det kommer att gå bra.
Är du säker?
Jag tror inte det.
De har snärjt dig.
Du kommer att dö om du inte slår dig fri.
Kanske inte direkt eftersom du är stark...
men förr eller senare kommer den eld inom dig som jag älskar...
att slockna.
Du kan inte rädda mig.
Du har rätt.
Det kan bara du göra.
Jag måste gå tillbaka. Lämna mig i fred.
Berätta om katastrofen med tryckeriet.
Vi fick skicka tillbaka inbjudningarna två gånger.
- Jösses. - Och de hemska brudtärneklänningarna.
Vilket äventyr det har varit.
Rose ville ha lavendelblå klänningar. Hon vet att jag avskyr den färgen.
Hon gjorde det för att reta mig.
Ni skulle ha kommit till mig tidigare.
Ruth såg mina skapelser i La Mode Illustrée...
som jag hade gjort inför...
hertiginnan av Marlboroughs yngsta dotters bröllop. Mycket fina.
Nog håller du med om...
att vi har skapat nåt av en fågel Fenix ur askan.
Hej, Jack.
Jag har ändrat mig.
De sa att du var här...
Räck mig din hand.
Blunda.
Blunda nu.
Kliv upp.
Håll i relingen. Titta inte.
- Du får inte tjuvtitta. - Nej.
Kliv upp på relingen.
Håll i dig.
Blunda hela tiden.
- Litar du på mig? - Ja.
Nu kan du öppna ögonen.
Jag flyger, Jack.
Kom, Josephine, i min flygmaskin
Upp hon far Upp hon far
Det var sista gången Titanic såg dagens ljus.
Det var alltså kvällen innan hon sjönk.
- Sex timmar kvar. - Otroligt.
Där står Smith...
och har blivit varnad för isberg...
och så ger han order om att öka farten.
Han låter sig luras av 26 års erfarenhet.
Han tror att de hinner väja om de ser ett isberg stort nog att sänka skeppet.
Men skeppet är för stort och rodret för litet.
Det kan inte väja snabbt.
Han kan inte lita på sin tidigare erfarenhet.
Här blir bra. Det är vardagsrummet.
- Blir den här belysningen bra? - Va?
Behöver inte konstnärer rätt ljus?
Jo, men jag är inte van vid att arbeta under så dåliga förhållanden.
Monet!
- Känner du till honom? - Självklart.
Se hur han har använt färgen. Visst är han duktig?
Ja, det är fantastiskt.
Cal vill absolut ta med den här hemska tingesten överallt.
Kan han dyka upp snart?
Inte så länge det finns cigarrer och konjak.
Vad fint. Är det en safir?
En diamant. En mycket sällsynt diamant.
Jag vill att du tecknar av mig som du gör med fransyskorna.
- När jag har det här. - Visst.
Bara det här.
Jag vill inte ha...
ett porträtt där jag ser ut som en porslinsdocka.
Jag betalar...
så jag förväntar mig att få som jag vill.
På sängen. Soffan.
Lägg dig ner.
- Säg till när det är bra. - Lägg armen som den var först.
Håll upp den andra armen med handen vid ansiktet.
Bra.
Luta på huvudet.
Se stadigt på mig.
Försök vara stilla.
Vad allvarlig du är.
Jag tror att konstnären rodnar.
Jag kan inte tänka mig att Monet rodnar.
Han gör landskapsmålningar.
- Slappna av i ansiktet. - Förlåt.
Skratta inte.
Mitt hjärta bultade hela tiden.
Det var mitt livs mest erotiska ögonblick...
åtminstone fram till dess.
Vad hände sen?
Du undrar om vi gjorde det?
Jag är ledsen om jag gör dig besviken.
Jack var mycket professionell.
Tack.
Vad gör du?
Kan du lägga tillbaka det i kassaskåpet?
- Ursäkta mig. - Javisst.
Ingen i besättningen har sett henne.
Dumheter. Vi är ju på ett skepp.
Det finns inte så många ställen hon kan vara på.
Leta rätt på henne.
- Det är klart. - Ja.
Jag tror aldrig att jag har sett havet så lugnt.
Det är som en damm. Helt vindstilla.
Det är svårare att se isbergen...
när det inte finns några vågor som slår emot dem.
Jag går nu.
Håll samma fart och kurs, mr Lightoller.
Ja, kapten.
Det börjar bli kallt.
- Vad fin du är. - Miss Rose?
Mina teckningar.
Kom, Jack!
- Vänta! - Vänta!
- Ner! - Ner, fort.
- Ner! - Fort!
Hej då.
Förlåt.
E-DÄCK
- Fortsätt. - Jag har den.
Han är ganska tuff för att vara betjänt.
- Han känns mer som en polis. - Jag tror han var det.
- Fan. - Spring!
- Nej, hitåt! - Fort!
- Vad gör vi nu? - Va?
In med mer kol i ettan.
Vad gör ni två här?
Ni ska inte vara här. Det kan vara farligt!
Fortsätt. Bry er inte om oss.
Ni gör ett bra jobb. Jobba på!
Titta vad vi har här.
Tack.
Vart vill ni åka?
Till stjärnorna.
Är du nervös?
Nej.
Ta på mig, Jack.
Det är jäkligt kallt.
Jag kan lukta mig till is. Jag känner när den är nära.
- Skitsnack! - Jag kan faktiskt det.
Har ni hittat kikaren för utkiken?
Jag har inte sett den sen vi lämnade Southampton.
Jag går min runda. Hej då.
Du darrar.
Det är ingen fara. Det går över.
- De sprang ner där. - Okej.
Är det nåt som saknas?
Älskling, nu kan du låsa in oss båda i kassaskåpet. Rose
Jag har en bättre idé.
Nu har jag er!
Såg du deras miner?
Såg du?
När skeppet lägger till...
tänker jag gå i land med dig.
- Det är vansinne. - Jag vet.
Det är inte klokt.
Därför tror jag på det.
Kom och titta.
Se på dem.
De har det varmare än vi.
Jag skulle inte gå så långt för att bli varm...
om det är okej med dig.
Jävlar!
Svara för fan!
- Är det nån där? - Ja, vad ser ni?
- Ett isberg rakt föröver! - Tack.
Isberg rakt föröver!
Dikt styrbord!
Gira!
Back i maskin!
- Dikt styrbord. - Vi är dikt styrbord.
Kom igen!
Minska trycket!
Stäng alla pannluckor!
Vänta.
Nu! Slå back i maskin.
Varför girar de inte?
- Är vi dikt styrbord? - Ja, sir.
Kom igen. Gira.
Ja.
Vi kolliderar!
Herregud!
Gode Gud.
- Dikt babord! - Dikt babord!
Akta dig!
Kom!
Ut genom dörren. De stänger dörrarna!
Ut!
Ut genom dörren! Fort!
Kom igen! Skynda er!
Ut!
PANEL FÖR VATTENTÄTA DÖRRAR
VID TÄNDA LJUS ÄR DE VATTENTÄTA DÖRRARNA STÄNGDA
Herregud.
Det var nära ögat.
Var det du som kunde lukta dig till is?
Skriv upp tiden i loggboken.
Vad var det, mr Murdoch?
Ett isberg, kapten.
Jag girade dikt styrbord och slog i backen, men det var för nära.
Jag försökte väja, men vi kolliderade.
- Stäng de vattentäta dörrarna. - Det är redan gjort.
- Stäng av motorerna. - Ska ske, kapten.
Leta upp byggaren. Han får bedöma skadorna.
Ja, kapten.
Kom, vi sticker.
Kom. Skynda er.
Varför är motorerna avstängda?
- Det skakade till. - Oroa er inte.
Ett propellerblad kan ha lossnat. Det var det ni kände.
Vill ni ha nåt?
Nej, tack.
Det talas om ett isberg. Har du sett nåt?
Jag ser inget nu. Gör du?
Jag springer åt samma håll som råttorna.
Läget är under kontroll.
- Du där! - Det är ingen fara.
Jo. Jag har blivit bestulen.
Hämta väbeln.
- Nu, din idiot! - Ja, sir.
Har jag missat det roliga?
- Såg du vad som hände? - Nej.
Kollisionen var tydligen där borta.
I pannrum 6 står skottet 2,5 meter under vatten...
och i postutrymmet är det ännu värre.
- Kan ni laga skrovet? - Det beror på pumparna.
Har ni sett skadorna i postutrymmet?
Nej, det ligger redan under vatten.
Det här är illa.
Vi borde säga till mor och Cal.
Jag tycker att de är fina.
Rör inget. Fotografera hela rummet.
Vi har letat efter er.
Nu är det dags.
Det har hänt nåt allvarligt.
Ja, det har det.
Verkligen.
Två saker som jag håller av försvann i kväll.
Nu när den ena är tillbaka, vet jag nog var den andra är.
Visitera honom.
- Ta av dig rocken. - Vadå?
Såja.
Vad håller du på med?
Vi är i en nödsituation. Vad pågår?
- Är det den här? - Ja.
Det är inte sant!
Tro inte på dem, Rose.
- Han kan inte ha gjort det. - Klart han kan.
Det är enkelt för en yrkestjuv.
Jag var ju med honom hela tiden. Det är inte klokt.
Han kanske passade på medan du klädde på dig.
Smart gjort. De la den i min ficka.
- Håll tyst. - Det är ju inte ens din ficka.
"Tillhör AL Ryerson."
Den stöldanmäldes i dag.
Jag tänkte lämna tillbaka den.
En ärlig tjuv. Har vi att göra med en ärlig tjuv?
Du vet att jag inte gjorde det. Du vet det.
Tro inte på dem, Rose.
- Du vet att jag är oskyldig. - Kom nu.
- Rose! - Kom nu. Såja.
Kom.
Du vet att jag är oskyldig. Du känner mig!
Det här ser inte bra ut, kapten.
Vattennivån har stigit med fyra meter på tio minuter...
i förpiken, de tre lastrummen och pannrum 6.
- Det stämmer. - När kan vi sätta igång?
Det är fem utrymmen.
Skeppet kan flyta med fyra vattenfyllda delar...
men inte med fem.
Inte fem.
När hon sjunker med fören först...
rinner vattnet över skotten på E-däck...
och forsar bakåt.
Det går inte att stoppa.
Pumparna. Om vi pumpar...
Vi vinner tid med pumparna, men det rör sig om minuter.
Vad vi än gör nu...
så kommer Titanic att sjunka.
Skeppet kan ju inte sjunka.
Det är gjort av järn. Det kan sjunka och kommer att göra det.
Det kan jag säga med matematisk säkerhet.
Hur lång tid har vi på oss?
En timme. Högst två.
Hur många finns ombord?
2200 själar, kapten.
Ni får ert förstasidesstoff, mr Ismay.
Vad är du för en liten slinka?
Se på mig när jag talar med dig!
- Mr Hockley? - Inte nu. Vi är upptagna.
Vänligen ta på er livbältena...
- och kom ut på däck. - Inte nu, sa jag.
Jag vill inte störa, men det är kaptenens order.
Klä er varmt.
Det är ganska kallt ute i kväll.
Ta helst på er ytterrock och hatt.
Vilka dumheter.
Oroa er inte. Det är nog bara en säkerhetsåtgärd.
Upp med er. Ta på er livbältena.
Vad pratar han om?
- Upp. På med livbältena. - Vad är det för oväsen?
Ta på er livbältena.
CQD?
Kapten?
Ja, CQD. Nödsignalen.
Det här är vår position.
Säg att vi sjunker med fören först...
och behöver hjälp omedelbart.
Jösses.
Fira ner!
Rätt så! Sträck den! Vinscha ner!
Avtäck båten! Avtäck alla båtarna akter ut.
Lossa repen!
Ta bort presenningen! Skynda er!
Var är passagerarna?
De har gått in igen. Det var för kallt och bullrigt för dem.
Du där!
Kom ner och hjälp mig med repen!
Vill ni ha nåt att dricka?
Vänligen ta på er livbältena.
Vad är det som pågår?
Vi har tagit på oss livbältena, men nu händer inget.
Ursäkta. Jag ska ta reda på det.
Jag tror inte att nån vet vad som pågår.
Förbannade engelsmän som alltid ska följa reglerna.
Vårda ert språk, mr Hockley.
Gå och sätt på värmen i våra rum.
Jag vill ha te när jag kommer tillbaka.
- Ja, frun. - Ja, frun.
Mr Andrews...
jag såg isberget och jag ser det på er blick.
Snälla, säg som det är.
Skeppet kommer att sjunka.
- Är ni säker? - Ja.
Om en timme...
kommer allt det här att ligga på Atlantens botten.
Va?
Säg bara till de allra närmaste.
Jag vill inte skapa panik.
Gå snabbt till en livbåt. Vänta inte.
Kommer du ihåg vad jag sa om båtarna?
Ja.
Jag förstår.
Ja, sätt på det omedelbart.
Här borta.
Ni måste komma till kontoret för värdesaker.
- Det är en massa folk där. - Ni kan gå. Jag vaktar honom.
Okej.
Kapten!
Carpathia gör 17 knop.
Det är deras maxfart.
Har inget annat skepp svarat?
Det finns inga andra i närheten.
De kan vara här om fyra timmar.
Fyra timmar!
Tack, Bride.
Gode Gud.
Vi är redo att fira ner, kapten.
Borde inte kvinnor och barn sätta sig i båtarna?
Jo.
Kapten?
Ja, kvinnor och barn först.
Ja, kapten.
Mina damer och herrar, får jag be om er uppmärksamhet!
Kom närmare. Såja.
Kom närmare. Tack.
Bra.
Vi börjar med kvinnor och barn.
- Mina herrar. - Här.
Gör som kaptenen sa: Spela glad musik så att de inte får panik.
Bröllopsdans.
Ta på er livbältena.
Här, ta på dig livbältet.
Ta på er livbältena.
Vänd på den.
Snälla.
Det är inte dags att gå upp till båtarna än!
Var snälla och ta det lugnt.
Se till att alla har sina livbälten på sig.
Låt kvinnor och barn komma fram.
- Vad är det som händer? - Vi väntar här.
När de från första klass har satt sig i båtarna...
blir det vår tur och då måste vi vara klara.
Ni får vänta lite till.
Det hjälper inte att ni trycker på.
- Hjälp. - Hämta hjälp.
Fira ner på båda sidor samtidigt!
Båda sidorna samtidigt! Rätt så!
Rätt så!
Stopp!
Vänta med vänstra sidan!
Bara höger sida!
Bara höger sida. Vänta med vänster sida!
Fira ner på båda sidor!
Rätt så!
Jag tror att skeppet kommer att sjunka.
Jag ska ge dig det här som ett bevis på vår uppskattning.
Med hälsningar från Caledon Hockley.
Gå ombord.
Såja. Du hörde vad han sa. Sätt dig i båten.
Finns det plats för en gentleman?
Vi börjar med kvinnor.
Placeras man enligt klass?
Jag hoppas att de inte är överfulla.
Håll tyst!
Förstår du inte?
Vattnet är iskallt och vi har inte nog med båtar.
Inte ens för hälften.
Hälften av passagerarna kommer att dö.
Inte den bättre hälften.
Sätt dig i båten, Ruth. Här är platserna för första klass.
Synd att jag inte behöll teckningen.
Den blir värd mycket i morgon.
Kvinnor och barn kommer hit.
Din jävel.
Kom nu, Rose. Det finns gott om plats.
Här.
Kom, Rose.
Det är din tur.
Sätt dig i båten.
Kom.
Rose?
Sätt dig i båten.
Rose?
Adjö, mor.
Rose?
- Kom tillbaka. - Vart ska du?
Till honom?
Tänker du vara hora åt ett slödder?
Nej, vänta.
Jag är hellre hans hora än din fru.
Nej!
Nej, sa jag!
Rose, stanna!
- Fira ner båten! - Nej, stanna!
- Båda sidor samtidigt. - Vänta!
Fira ner!
Rose!
Hjälp!
Är det nån där?
Hallå! Hjälp!
Mr Andrews!
- Sök igenom styrbordssidan. - Ja.
Ta på er livbältet. Gå genast ut på däck.
Ta på dig livbältet och föregå med gott exempel.
Ja, sir.
- Är det nån här? - Mr Andrews?
Tack gode Gud.
Var finns skeppsarresten?
- Du måste gå till livbåtarna. - Nej!
Jag tänker gå dit med eller utan er hjälp.
Men det tar längre tid utan hjälp.
Ta hissen till nedersta däcket. Gå till vänster.
Följ besättningens korridor, sväng höger och sen vänster vid trappan.
Där finns en lång korridor.
Det här ser inte bra ut.
Fan!
Ursäkta. Tack.
- Jag struntar i vad du säger. - Hissen är stängd.
Jag beklagar, hissen är stängd.
Jag är trött på att vara artig, för fan! Jag vill ner!
E-däck.
Kom igen.
- Jag åker upp igen. - Nej.
Kom tillbaka! Jag åker upp!
Besättningens korridor.
ENDAST BESÄTTNING
Jack!
Rose!
Jack!
Här är jag!
Jack!
- Jack! - Rose!
Jack! Förlåt.
Förlåt mig.
- Lovejoy la det i min ficka. - Jag vet.
Rose...
du måste hitta en extranyckel.
Leta i skåpet där borta.
Det är en liten silvernyckel.
Silver.
Alla här är av mässing!
Leta här.
Rose...
hur fick du reda på att jag var oskyldig?
Jag insåg att jag redan visste det.
Fortsätt leta.
Det finns ingen nyckel!
Hör här, Rose.
Du måste gå och hämta hjälp.
Det ordnar sig.
Jag är strax tillbaka.
Jag väntar här!
TRAPPA TILL D-DÄCK
Hallå? Är det nån här?
Hallå?
Är det nån här?
Vi behöver hjälp! Hallå?
Fan också.
Är det nån här? Hallå?
Tack gode Gud.
Vänta, jag behöver hjälp. Det är en man kvar här.
Vänta!
Hallå?
Ni borde inte vara här.
- Jag behöver hjälp. - Jag ska hjälpa er. Kom.
En man är fastkedjad här nere.
- Följ mig. Det är ingen panik. - Snälla!
Jag har inte panik! Ni går åt fel hål!
Släpp mig!
Dra åt helvete.
Herregud.
Jack!
Rose!
Duger den här?
Det märker vi. Sätt igång.
Vänta.
Öva några gånger där borta.
Bra. Försök träffa samma ställe igen. Du klarar det.
Okej. Det räcker.
Kom igen. Du klarar det.
Hugg hårt och snabbt.
Kom igen. Vänta.
Håll händerna längre isär.
- Bra. - Så här?
Ja.
Jag litar på dig.
Sätt igång.
Du klarade det!
Kom, vi skyndar oss.
Fan, vad kallt!
Det är utgången.
Vi måste hitta en annan väg. Kom.
Det ser man inte varje dag.
Vad gör bagaget här? Bort med det. Vi behöver plats.
Ta bort det!
Hon måste åka nu. Tillbaka.
- Lugna er. Sitt ner. - Nej.
- Nej! - Gör plats.
Ja. Se efter.
Lovejoy.
Hon är inte på styrbordssidan heller.
Vi börjar få ont om tid.
Den där laglydiga fånen låter inga män gå ombord.
På andra sidan får män gå ombord.
Då gör vi så.
Men vi måste försäkra oss. Kom.
Den här vägen. Åt det här hållet.
Hitåt!
Vad håller ni på med?
Det där får ni betala för.
- Det tillhör White Star Line. - Håll käften!
Kan ni vänta med att fira ner båten? Jag måste till hytten...
- Sätt er. - Hon var den sista.
Varför sjösätter ni halvfulla båtar?
- Jag har inte tid. - Titta där.
Ett tjugotal passagerare i en båt gjord för 65?
Jag såg en båt med bara tolv passagerare.
Vi visste inte om de klarade vikten.
- Båtarna kan sjunka. - Struntprat!
De har testats i Belfast och klarar 70 män.
Fyll båtarna, för Guds skull!
Fler kvinnor och barn!
In med er! Det är ingen utgång.
In med er.
Ni kan inte stänga in oss som djur. Skeppet sjunker ju för fan.
Låt kvinnorna komma fram.
Lås upp grinden.
Bara kvinnor!
Lås grinden!
Det finns kvinnor och barn här nere!
Släpp ut oss och ge oss en chans!
Tillbaka!
- Jack. - Tommy.
- Kan vi komma ut? - Inte här.
Vi måste skynda oss.
Jack!
Fabrizio.
Alla livbåtar är borta.
Vi är på väg att sjunka. Vi måste ut.
- Det finns inget åt det här hållet. - Okej.
Vi går hitåt. Kom.
- Jag tar saken i egna händer. - Jag med.
Kom!
Vi går åt det här hållet.
Hitåt.
Gå tillbaka till huvudtrappan så ordnar det sig.
Så fan heller.
Det ordnar sig. Gå till huvudtrappan.
- Öppna grinden. - Gå till huvudtrappan.
Öppna grinden. Nu.
Gå tillbaka till huvudtrappan!
Så fan heller! Din jävel!
Sluta!
Öppna grinden!
Hjälp mig.
- Flytta på er! - Dra!
Dra!
- Flytta på er. - Ställ ner den!
- Flytta på er! - Ställ ner den!
- Ett! Två! - Sluta!
Tre!
En gång till!
Kom!
Kom, Rose.
Ni får inte gå upp!
Nu tar vi det lugnt!
Gå tillbaka!
Håll i henne!
Dra upp henne.
Tillbaka, säger jag...
annars skjuter jag er som hundar!
Nu tar vi det lugnt!
Ta det lugnt, sa jag.
Bemanna båten.
Okej.
Är alla oskadda? Ingen panik.
Tillbaka!
Vi kommer för sent.
Det finns fler båtar i fören.
Stanna hos honom. Han verkar praktiskt lagd.
Håll upp!
Kapa löparna!
Sitt ner!
Stanna där ni är!
Stanna där ni är, allihopa!
Det börjar urarta. Vi har ont om tid.
Mr Murdoch?
Mr Hockley. Ni två kommer hit!
Jag är affärsman och har ett förslag till er.
Kom, Rose.
Livbåtarna är borta!
Finns det båtar på andra sidan?
Nej, men det finns några stycken i fören.
Den här vägen. Följ mig.
Vad tjänar det till? Det är ändå ingen som lyssnar.
De lyssnar inte vid middagarna heller. Vi spelar så att vi håller värmen.
Orfeus.
Drunkna till musik. Så är det i första klass.
- Var är alla? - De är kvar i aktern.
Såja, gråt inte.
Då är vi överens, mr Murdoch?
Kan alla män stanna där de är? Stanna, säger jag!
Endast kvinnor och barn! Tillbaka!
Tillbaka, sa jag. Ni kan komma.
Den här vägen. Tillbaka!
Låt kvinnor...
Titta på den andra sidan.
Jag har hittat henne. Hon är på andra sidan och väntar på en båt...
med honom.
- Finns det fler kvinnor och barn? - Alla är ombord.
Nån annan?
- Kom ombord. - Nån annan?
Skynda er. Kom nu.
Var redo med löparna.
Strunt samma.
Fan.
Fyra av!
Ni får inte gå in här.
Såja. Utmärkt.
Redo att fira ner!
Var redo på vänster sida!
Fira ner dem.
Rätt så.
Båda sidor samtidigt.
- Jag tar henne. - Pappa.
- Det ordnar sig. Oroa dig inte. - Ta henne.
Kom pappa.
Vi ses snart igen.
Papporna tar en annan båt...
den här båten är för mammor och barn.
Var nu en duktig flicka och håll mamma i handen.
Jag åker inte utan dig.
- Det måste du. - Nej.
Sätt dig i båten.
Nej.
Jo. Sätt dig i båten.
Ja, sätt dig i båten.
Herregud, så du ser ut.
Här.
Ta på dig den här. Såja.
Kliv ombord. Jag tar nästa.
Nej, inte utan dig.
Jag klarar mig. Det ordnar sig.
Jag klarar mig alltid. Oroa dig inte.
Sätt dig i båten.
Jag har ett avtal med ett befäl på andra sidan.
Jack och jag klarar oss båda två.
Där hör du. Jag har också en båt.
- Gå ombord. - Skynda dig. Den är snart full.
Kliv ombord.
- Gå ombord. - Skynda dig.
- Gå ombord. - Du är pappas flicka.
- Skynda er! - Stanna där ni är.
Stanna där ni är, sa jag.
Bort från relingen.
Fira ner!
Rätt så.
Fira ner den försiktigt.
Försiktigt.
Fira ner.
Du ljuger bra.
Nästan lika bra som du.
Försiktigt. Fira ner den.
Det finns inget avtal, eller hur?
Jo, det gör det.
Men du får ingen nytta av det.
Fira ner.
Jag vinner alltid.
Fira ner på båda sidor.
På ett eller annat sätt.
Se till att båten är jämnt lastad.
Försiktigt.
Ta det försiktigt.
Fortsätt!
Rose!
- Hindra henne! - Rose!
- Vad gör du? - Hindra henne!
Nej!
Rose!
Vad dum du är! Varför gjorde du så?
Vad dum du är.
Varför gjorde du så? Varför?
Hoppar du, hoppar jag.
Ja.
Herregud.
Jag kunde inte ge mig av.
Det är ingen fara. Vi kommer nog på nåt.
Vi är i alla fall tillsammans.
Kom! Akta dig!
Kom!
Kom! Skynda dig!
Kom!
Flytta på dig!
Kom, Rose!
Kom igen!
Skynda dig!
Kom!
Njut av er tid tillsammans!
Vad är det som är så roligt?
Jag la diamanten i rockfickan.
Och jag gav henne rocken!
Kom.
Pappa!
Vi kan inte lämna honom.
Okej, kom!
Pappa!
Tillbaka!
Det är fel håll! Kom tillbaka!
Kom!
Spring!
Spring, Rose!
Jack!
- Jack! - Rose!
Den här vägen!
Kom!
Räck mig handen!
Herregud!
Hjälp!
Vänta! Snälla, öppna grinden!
- Snälla! - Hjälp oss!
- Snälla! - Snälla!
Vad fan!
Skynda er.
- Kom igen! - Skynda på!
Skynda er!
Herregud.
- Snälla! - Kom igen!
Skynda er!
Kom igen!
Förlåt, jag tappade nycklarna.
- Snälla, vänta! - Vänta!
Gå inte! Hämta hjälp!
Jag har dem! Vilken är det?
Den lilla. Prova den lilla.
Skynda dig.
Nej! Den passar inte.
Skynda dig.
Den har fastnat!
- Kom igen! - Skynda dig!
Skynda dig, Jack!
Det gick! Skynda dig!
Skynda dig!
Jack!
Kom!
Skynda dig.
- Försök få ordning på årorna. - Lägg en åra under den.
Endast kvinnor och barn!
Vänta!
Hissa upp dävertarna!
Stanna där ni är!
Mamma!
Stanna där ni är!
Stanna, säger jag.
Fortsätt uppåt!
Sluta knuffas!
Stanna där ni är!
Ge oss en chans, din jävel!
Försöker nån komma förbi mig, skjuter jag! Tillbaka!
Din jävel!
Tillbaka!
Vi hade ett avtal, för fan!
Era pengar kan inte rädda nån av oss. Tillbaka!
Endast kvinnor och barn!
Sluta knuffas!
Nej, Tommy!
Nej! Tommy!
Din jävel!
Nej, Will!
Stanna där ni är, era jävlar!
Försiktigt. Vänta.
Jag har ett barn!
Gör plats!
Jag har ett barn.
Snälla, hon har bara mig.
Låt gå.
Tillbaka!
Snälla!
Här. Jag tar henne.
Såja.
Vänta! Mr Andrews.
Rose.
Tänker ni inte ens försöka?
Förlåt att jag inte byggde ett bättre skepp åt dig.
Det sjunker snabbt. Vi måste gå.
Vänta.
Lycka till, Rose.
Ni med.
Mr Guggenheim? De här är till er.
Nej, tack. Vi har finkläderna på...
och tänker gå under som gentlemän.
Men vi vill gärna ha en konjak.
Dra löparna åt det här hållet!
Hissa upp. Sen vänder vi den!
Capitán, vart ska jag gå?
Kapten.
Det var det.
Adjö, Wally. Lycka till.
- Adjö, Wallace. - Adjö.
Och så levde de lyckliga i 300 år...
i landet Tir Na Nog...
den eviga ungdomens och skönhetens land.
Vi hinner inte! Kapa löparna!
Kapa dem!
Jag behöver en kniv!
Kapa löparna! Kapa dem!
Kapa löparna, för fan!
Det har varit en ära att spela med er i kväll.
Vi stannar på skeppet så länge som möjligt.
Kom.
Den här vägen. Håll i relingen.
Kom igen. Hoppa.
Kom.
Jag har dig. Hoppa!
Jag har er.
- Jack! - Va?
Bort med er!
Ni sänker oss!
Ingen panik.
Jag vandrar i dödsskuggans dal...
Kan du gå lite snabbare genom dalen?
Heliga Maria, Guds moder, bed för våra synder...
nu och i dödens stund. Amen.
Heliga Maria, full av nåd...
Den här vägen.
Kom!
Och jag såg en ny himmel och en ny jord.
Ty den första himlen och den första jorden var borta...
och havet fanns inte mer.
Det är snart över. Snart är allt över.
Och han skall bo ibland dem...
och de skall vara hans folk...
och Gud själv skall vara hos dem.
Jack...
här träffades vi första gången.
Och Gud skall torka alla tårar från deras ögon...
och döden skall inte finnas mer...
och ingen sorg och ingen klagan...
och ingen smärta skall finnas mer.
Ty det som en gång var är borta.
Ro snabbare, för fan! Ro!
Håll i dig, Trudy!
Håll i dig riktigt hårt.
Herregud!
Slå på strömbrytarna!
Vi måste flytta oss!
Räck mig handen så lyfter jag över dig.
Räck mig handen.
Jag håller i dig. Jag släpper dig inte.
Jag håller i dig.
- Vad är det som händer? - Jag vet inte.
- Håll i dig! - Jack!
Hjälp mig!
Nu är det dags!
Herregud!
Håll i dig!
Skeppet kommer att dra med oss ner.
Håll andan när jag säger till.
Simma mot ytan.
Släpp inte min hand.
Vi klarar det, Rose. Lita på mig.
Jag litar på dig.
Är du beredd? Nu!
Jack!
- Rose! - Jack!
Jack!
Släpp henne!
- Rose! - Jack!
Simma, Rose! Du måste simma!
Fortsätt simma.
- Det är så kallt. - Simma!
Hitåt.
Fortsätt simma. Kom igen.
Klättra upp här.
Klättra upp.
Kom igen.
Håll dig kvar.
Det ordnar sig.
Du kommer att klara dig.
Kom tillbaka med båtarna!
De hämtar oss med båtarna.
Du behöver bara hålla ut lite till.
De var tvungna att ro bort för att inte sugas ner...
men nu kommer de tillbaka.
För Guds skull!
Hjälp oss!
Ni förstår inte.
Alla vill ombord om vi återvänder. De sänker oss.
Sluta. Vad rädd jag blir.
Kom igen. Nu ror vi.
Är ni galen? Vi är mitt ute på Nordatlanten.
Vill ni leva eller dö?
Jag förstår mig inte på er.
Vad är det med er? Era män är där borta!
Det finns plats för fler.
Och det blir en färre här...
om inte ni håller tyst!
Ta in årorna.
Bind ihop båtarna.
Bind ihop dem ordentligt.
Hör här. Vi måste åka tillbaka.
Alla kvinnor i den här båten går över till den andra.
Så fort som möjligt.
Gör plats där borta. Gå framåt.
Det börjar bli tyst.
Det tar bara några minuter att ordna båtarna.
Jag vet inte vad du tycker...
men jag tänker skriva och klaga...
till White Star Line.
Jag älskar dig, Jack.
Gör inte så.
Ta inte farväl.
Inte ännu. Förstått?
Jag fryser så.
Rose...
du kommer att klara dig.
Du kommer att leva vidare...
och skaffa massor av barn.
Du kommer att få se dem växa upp.
Du kommer att dö gammal, hemma i din varma säng.
Inte här.
Inte i natt.
Inte så här. Förstår du?
Jag har tappat känseln.
Jag vann biljetten och det var det bästa som hänt mig.
Det förde oss samman.
Det är jag tacksam över.
Jag är tacksam.
Du måste...
lova mig en sak.
Du måste lova att du klarar dig.
Att du inte ger upp...
vad som än händer.
Hur hopplöst det än verkar.
Lova mig det, Rose.
Svik inte det löftet.
Jag lovar.
Svik mig aldrig.
Jag sviker dig aldrig, Jack.
Jag sviker dig aldrig.
Rakt fram.
Årorna!
Ser ni nån som rör sig?
Nej, ingen.
Kontrollera dem.
Räck mig åran.
Kontrollera noga.
De är döda.
Gör plats. Ro sakta framåt.
Var försiktig med årorna. Rör dem inte.
Är nån vid liv?
Hör nån mig?
Är nån vid liv?
Vi väntade för länge.
Fortsätt kontrollera! Fortsätt leta!
Är nån vid liv?
Är det nån som hör mig?
I min flygmaskin
Och upp hon far
Upp hon far
Kom, Josephine
I min flygmaskin
Jack?
En båt.
Jack?
En båt, Jack.
Kom tillbaka.
Kom tillbaka!
Hallå!
Är det nån som hör mig?
Det finns ingen här.
Kom tillbaka.
Jag sviker dig aldrig. Jag lovar.
Vänd om!
Femtonhundra människor hamnade i havet...
när Titanic sjönk.
Tjugo båtar fanns i närheten...
men bara en kom tillbaka.
En.
Sex personer räddades ur havet.
Jag var en av dem.
Sex av 1500 personer.
Sen kunde de 700 personerna i båtarna...
bara vänta.
Vänta på döden, eller på livet.
Vänta på en förlåtelse...
som aldrig kom.
Jag tror inte att ni hittar några anhöriga här.
Det är bara folk från tredje klass.
Han har rödbrunt hår och vitt skägg.
- Finns det ingen annan passagerarlista? - Nej.
- Han kanske är på ett annat skepp. - Vi gör allt vi kan.
Det var sista gången jag såg honom.
Han gifte sig så klart, och ärvde alla sina miljoner.
Men depressionen 1929 var förödande för hans ekonomi.
Han tog livet av sig samma år.
Det stod i tidningen.
Kan jag få ert namn?
Dawson.
Rose Dawson.
Tack.
Vi hittade inget om Jack. Hans namn finns inte i några register.
Nej, det kan det ju inte ha gjort.
Jag har inte berättat om honom förrän nu. Inte för nån.
Inte ens för din morfar.
En kvinnas hjärta är hemlighetsfullt som havet.
Men nu vet ni att det fanns en man vid namn Jack Dawson...
och att han räddade mig...
på alla sätt som en människa kan räddas.
Jag har inte ens ett foto av honom.
Han finns bara i mitt minne.
Keldysh, Mir-2 är på väg upp till ytan.
Jag tänkte röka den här när jag hittade diamanten.
Jag är ledsen.
I tre år...
har jag inte tänkt på nåt annat än Titanic.
Men jag förstod inget.
Det blev aldrig verkligt.