Da jeg var knægt, fortalte min far mig, -
- hvad han mente, der skulle til, for at man var lykkelig.
- Endelig! Det er nytårsaften i aften. - Undskyld, jeg kommer så sent.
- Blev du, til de smed dig ud? - Ja.
Det var ikke det vilde.
En kone, man elsker, et ordentligt arbejde...
Venner og naboer, der holder af og respekterer en.
I lang tid, uden at være klar over det, -
- havde jeg alt det.
Jeg var lykkelig.
Tom, vi snakkede jo om, at jeg kunne gå tidligt i dag.
- Hej, Hank. - Godt nytår.
Godt nytår. Skal I ud og kælke?
Må jeg komme med? Årh, må jeg ikke nok?
Hej, Carl.
Du burde tage penge for det der.
Det ville gi' mere end min løn.
Skat, det er mig.
- Hvordan har du det? - Fint.
- Hold da op. - Hun har været ret aktiv i dag.
Du har vist en lang dag for dig.
- Han har Lou med. - Skønt.
Jeg skal bare ligge her og flade ud.
Du, Jacob!
- Hvad skal han? - Have et lift hjemad.
- Det er da lidt af en omvej. - Vi sætter ham bare af bagefter.
Du skulle tage at skovle det lort væk fra din... den der.
- Du får 25 cent for at gøre det. - De ville falde på et tørt sted.
Se lige Lou.
- Hold lige den. - Du har ikke hilst på Mary Beth.
Hank siger hej, Mary Beth.
- Der har været nogen før os. - Dem har jeg lagt der.
Hvornår?
Sig mig, må vi kun komme her i dag?
- Hvad fanden er der med dig? - Det ved jeg ikke.
- Se! Jeg kan skrive mit navn. - Vent, så kommer jeg og hjælper dig.
- Hvad tror du så, han sagde? - At det var en gryde.
Nej, følg nu med.
- Det her er cowboyen. - Og han siger "muh".
Nej, ham, der står i vejsiden, siger:
"Hr. Betjent, det er bare en ananas."
Er du med?
Bogholderen fatter den ikke.
Pas på!
- Kom du noget til, skatter? - Skrid med dig.
Se nu der, mand. Min vogn!
Mary Beth!
Den kommer tilbage igen.
Det her er et naturreservat. Man må ikke jage her. Læg den væk.
- Den har kværnet min vogn. - Og hvad så?
Vi skal ikke ud at jage.
- Vi gør bare regnskabet op. - Netop, vi gør regnskabet op.
Vent! Jeg er ikke klædt på til det her.
Mary Beth!
Se lige alle de fugle.
De venter bare på, at noget falder død om, så de kan æde det.
Jeg kunne godt drikke noget.
- Vær beredt. - Strålende, lad os drikke os fulde.
Sådan er han altid.
Ligesom ham fyren, du ved.
Kan du huske det? Ha' en slurk?
Drikker du ikke før efter kl. 17?
Eller er du bange for at blive smittet med et eller andet?
Hank...
Hold dog op med det fis.
Det var et såkaldt "insinuerende" kast.
Det sagde du, sidst vi var sammen.
"Hentydning" var ikke godt nok, næ.
Du skulle smide om dig med fremmedord.
Går du og ruger over sådan noget, der skete for to måneder siden?
Kys mig i røven!
Hold da kæft.
- Kors. - Det er et fly.
De der fulde læger styrter altid ned med deres fly.
- Det har ramt alle de træer der. - Jeg kan ikke se noget.
Skrab sneen væk fra forruden.
Jeg kan ikke se en skid.
Døren har sat sig.
- Jeg kan stadig ikke se en pind. - Jeg kan se piloten!
Han har fundet nogen.
Er du kommet noget til?
Du der...
Få mig ud!
- For helvede, Hank. - Jeg hiver lige den her væk.
Så du alle de fugle der?
Om jeg så fuglene? Hjælp mig nu bare ud.
Læg det her på øjet. Du har revet frakken i stykker.
Hold da kæft, se lige her!
Kors... Hvor mange mon der er?
Det er 100-dollarsedler. Tasken er proppet med dem.
- Er det ægte sedler? - Gu er det da det, dit kvaj.
- Hvorfor flyver man rundt med det? - Det er garanteret narkopenge.
Garanteret. Fyren var narkohandler. De flyver altid rundt med formuer.
- Det er beskidte penge. - Beskidte? Mener du, de er falske?
Nej, de her er ægte nok.
Det er en sag for politiet. En af os må hente politiet.
Nu klapper vi lige hesten.
Hvad, hvis vi ikke indleverer dem?
Vil du beholde dem? Han vil beholde dem. Den var go'!
- Hvorfor ikke? - Fordi vi ryger i spjældet.
- Det er tyveri. - Fra hvem? Fra ham?
Han er sgu ligeglad.
Nå ja, han er jo død.
- Sjovt, ikke? - Vi lader bare som ingenting.
- Nej, vi bliver fanget. - Så bland du dig udenom, Hank.
Vi har ikke brug for dig. Så er der bare flere penge til os.
Kender du ordet "medskyldig", Lou? Det er dybt åndssvagt.
- Hvorfor skulle vi blive fanget? - Fordi nogen leder efter de penge.
Når de finder flyet tomt, kommer de efter os.
Pis, det er beskidte penge. Panserne ved ikke en dyt om ham der.
Ingen ved noget om det undtagen os.
Ingen ved noget undtagen os. Vi har bare fundet en skjult skat.
Den amerikanske drøm i en taske, og den vil han lade ligge.
- Den drøm kan ikke stjæles. - Så er det her da endnu bedre.
Hvis ham fyren var narkohandler, så er vi ligesom Robin Hood.
Du har en smuk kone, I venter barn. Du tjener ikke alverden.
- Kunne du ikke tænke dig en slat? - Jo, men vi kan ikke bare tage dem.
- Måske er der en findeløn. - Og måske er der ikke.
Jeg tør vædde 10.000 dollars på, -
- at når de finder flyet, -
- så bliver de penge ikke nævnt med ét ord.
Hvorfor indlevere dem, før vi ved, om nogen leder efter dem?
Han har ret.
Kradser det, så lad være med at klø.
Det er røv til egen ris, ikke?
Eller, eller...
Jeg er med.
Måske kunne jeg opbevare dem.
- Hvor længe? - Til foråret, når de finder flyet.
Og så?
Hvis de ikke nævner pengene, deler vi dem og forlader byen.
- Hvorfor skulle du opbevare dem? - Ellers vil jeg ikke være med.
Stoler du da ikke på os? Er det det, du mener?
Med så mange penge gør jeg ikke.
Hvis der kommer nogen efter pengene, brænder jeg dem.
Forstår I det? Sådan bliver det.
Hvis ingen nævner pengene, deler vi dem og flytter langt væk.
Den er jeg med på.
Men vi tæller dem først.
- Det er sikkert en god idé. - Den er jeg med på, du.
Det her er sindssygt!
- Hvad vil du købe, Jakey? - En ny vogn.
Hold da kæft. Køb en stilig øse, en TransAm.
- Ja, den er go' med dig. - Du kan købe en hel hær af dem.
- Hvor har du været? - Nye sko til den lille!
...4,360.000, -
- 4,370.000, -
- 4,380.000, 4,390.000, -
- 4,400.000!
Se lige engang, mand. Se, hvor pænt og lige det er.
- Hvor meget bliver der til hver? - Halvanden million...
- Halvanden million? - Kan I høre noget?
Ind i vognen. Lad mig føre ordet. Skynd jer. Gem pengene!
Ind i vognen og lad som ingenting.
- Hej, Carl. - Motorbøvl?
- Nej, Jacobs hund satte efter en ræv. - Jog den op i et træ?
Det troede vi, men lige da vi drog af sted, kom den tilbage.
- Hvad er der sket med din pande? - Jeg løb ind i en gren.
Er din bror stadig arbejdsløs? Og Lou?
- Ja, også ham. - Synd og skam.
Vi må hellere komme hjemad.
- Hej, Jacob. - Hej, Carl.
- Jeg troede, du ville undgå mig. - Hvaba?
Du blev bare siddende derinde, som om du ville undgå mig.
Næ, jeg sad bare inde i varmen. Det er jo koldt udenfor.
- Vi må hellere... - Har du fortalt ham om flyet?
- Det lød som et fly. - Hvad for et fly?
- Har I hørt et fly? - Han hører sgu altid forkert.
- Lad mig høre, Jacob. - Nej, vi må hjemad.
- Kom, vi skrider. - Godt nytår, Carl.
- Skal jeg ikke gi' jer en hånd? - Nej tak.
Du har dummet dig før, Jacob, men det var da en præmiebrøler!
- Det var min idé. - Genialt!
Når de finder flyet uden pengene, regner de ud, hvem der tog dem.
Det er jo pointen. Vi havde ikke sagt noget, hvis vi havde taget dem.
Han sagde ikke, vi så flyet, kun at vi hørte et med motorproblemer.
Skal jeg brænde pengene? Jeg vil ikke i spjældet for det her.
Hvis vi risikerer at blive knaldet, går de penge op i røg.
Er I med?
"Det var en ananas."
- Det her skal nok blive muntert. - Hvor fanden har du været?
Du kommer altid, når jeg er færdig med at skovle.
Hej, Nancy. Du må ikke ramme Mary Beth.
Ikke et ord til hende.
Før eller senere vil hun spørge, hvor alle pengene kommer fra.
Du må sige det, når vi har besluttet os for at beholde dem.
- Det gælder også Sarah. - Selvfølgelig.
- For satan da! - Du lovede at rydde havegangen.
- Jeg har en god undskyldning, skat. - Vi ses, Lou.
Jeg tør vædde på, han siger det. Han kan ikke holde tæt.
Hej, skat.
Hvor har du været henne?
- Jeg var ved at blive helt bekymret. - Undskyld, jeg kommer så sent.
- Hvad er der sket? - Det er bare en skramme.
- Må jeg spørge dig om noget? - Ja da.
Sæt, du var ude at gå i skoven, og du fandt en taske fuld af penge.
Fire millioner dollars, for eksempel. Ville du beholde dem?
- Nej da. - Hvorfor ikke?
- Det er tyveri. - Sæt nu, ingen savner dem.
Kom med den... Fire millioner, som ingen savner?
- Hvis penge er det så? - Dine.
Mine? Jamen, hvem tilhørte de før?
- En bankrøver. - Så er det jo bankens penge.
Godt, så en narkohandler.
Hank, det her er altså fjollet.
Du vil have, at jeg siger noget bestemt, at jeg giver dig ret -
- eller sådan noget, men jeg ville altså ikke tage dem.
Sådan er jeg bare.
De er ægte.
Vi kommer aldrig til at mangle penge mere.
Vi mangler da ikke penge nu.
Du har et godt job. Vi har ikke brug for dem.
Vi gør ingen fortræd ved at beholde dem.
Er det ikke kun, hvis man gør nogen fortræd, at det er en forbrydelse?
Det er en forbrydelse, hvis det er ulovligt, basta.
- Man bliver fanget og buret inde. - Nej. Pengene er det eneste bevis.
Vi gemmer dem og venter. Kommer der nogen efter dem, -
- brænder vi dem, og så er den potte ude. Vi styrer forløbet.
- Hvad med Jacob og Lou? - Vi har pengene, vi bestemmer.
Det virker bare så fjollet at give afkald på dem, -
- før vi ved, om nogen leder efter dem.
Så er det nu. Champagne er det ikke, men...
Godt nytår.
Du må lægge nogle af pengene tilbage.
- Hvad? - En masse. 500.000.
Når de så finder flyet, tror de næppe, der har været nogen.
Ingen vil tro, nogen har efterladt så mange penge.
Men beholder vi så resten?
Tag derud i morgen tidlig. Så kan blæsten nå at dække dine fodspor.
- Men ikke et ord til Jacob. - Tror du, han tager ud efter dem?
Det gælder om at være forsigtig. Fra nu af må vi være forsigtige.
På forkant med situationen.
Jacob.
Jacob, luk nu op.
Det var dumt af mig at flytte piloten. Vi må sætte ham på plads igen.
Du skal holde udkig.
Hvis der kommer nogen, lader du, som om du er ved at skifte dæk.
- Den holder da ikke. - Hvorfor ikke?
Det er jo ikke punkteret.
Du er ikke så dum, hva'?
- Jeg har øjnene med mig. - Så se her og tag ved lære.
Fedt nok.
- Har du fået motorstop? - Nej, den er punkteret.
Jeg har skiftet hjulet. Det gamle ligger omme bagi.
Al luften er gået ud af det, men nu er alt i orden.
Så du den der lede ræv spæne forbi ind i skoven for lidt siden?
Nej, jeg har ikke set nogen ræv.
Hvis du havde stået, hvor jeg sidder, ville den have bidt dig i røven.
- Gør nu ikke noget dumt. - Nej, bliv her!
Jacob!
- Åh nej... - Hvad fanden...?
Jeg slog bondemanden. Han ville sætte efter ræven.
Jeg ville forhindre ham i at finde flyet.
Lyt til hans hjerteslag eller noget. Han kommer sig da, ikke?
- Du har sgu slået ham ihjel. - Hvad skulle jeg gøre?
- Han er død! - Det kan ikke passe.
Kan vi ikke bare...
Kan vi ikke bare genoplive ham? Give ham hjertemassage.
- Noget må vi kunne gøre! - Hvad laver du?
- Hold så op! - Giv ham hjertemassage!
Lig stille, mens jeg finder på noget.
Ingen panik. Er der kørt nogen biler forbi?
- Biler? - Er der kørt nogen forbi?
Hvorfor, Hank?
Vi må fingere en ulykke.
Tag hans ben.
- Nej, det går ikke. - Hvad mener du?
Vi efterlader bare fodspor, som de kan følge fra åstedet, du ved.
Kør bilen hen til broen. Jeg kører ham på snescooteren.
Du kommer nok først, men du må ikke stoppe op.
- Folk må ikke se... - At jeg bare sidder og venter.
- De kommer ikke efter mig, vel? - Nej, det lover jeg. Skynd dig nu.
- Det skal nok gå, ikke? Kommer du? - Ja, men kør nu.
Af sted!
Dwight?
- Dwight! - Din bror...
Han slog mig.
Tilkald politiet.
Hent politiet.
Hvad skal du? Vi må skynde os væk.
Det er for dumt. Det her røgslør gør det bare værre.
- Sæt dig ind i bilen! - Vi siger sandheden.
- Om pengene, og at jeg slog ham... - Du laver fodspor!
Det her er min beslutning. Min, ikke din!
Du slog ham ikke ihjel.
Det gjorde vi begge to.
Hvad ævler du om?
Han var i live, da du kørte. Jeg kvalte ham.
Altså er det min beslutning.
Det skal nok gå. Det så ægte ud.
Og ligner det ikke en ulykke...
- Hvorfor skulle man så mistænke os? - Dine fodspor fører hen til flyet.
Jamen det begynder snart at sne.
Var der noget blod?
Jacob slog ham. Kom der blod på vejen eller i sneen?
Det kan jeg ikke huske. Det hele gik så...
Det sner snart. Det dækker alle sporene efter os.
Han var tilsyneladende på vej hen over denne snebanke, -
- da hans snescooter skred ud og smed ham ned i den iskolde flod.
Politiet fandt liget ved firetiden i eftermiddags.
En tragisk start på det nye år for en lokal familie.
Og tilbage til studiet.
Gid Jacob stadig troede, han slog ham ihjel.
- Skræmmer det dig? - Ja, sæt, han sladrer.
- Nej, det, jeg gjorde. - Det, du gjorde?
Du gjorde det, fordi du var trængt op i en krog.
Havde du gjort det samme, hvis du havde været der?
Jeg må vide, om det er muligt.
Min egen skat...
Hører du efter, Hank? Hver mandag køber jeg to sække korn.
To sække om ugen, fire gange om måneden, det giver otte sække.
1. december var en mandag, så der var fem mandage i den måned.
- Var der fem uger i december? - Nej, der var fem mandage.
Jeg tager den.
- Hank, det er mig. - Øjeblik. Kig selv på kalenderen.
- Jeg må tale med dig. - Jeg har travlt. Hvad er der?
Mød mig ude på gården. Vores gård.
- Hvad er der i vejen? - I din frokostpause. Halv et.
Alt i orden, Mr. Schmitt? Tak for besøget.
Jeg har ikke tid til at køre... Jacob?
Jacob? Hvad laver du herude?
Pas på! Jeg køber den tilbage.
Jeg sætter den i stand, så den bliver lige så flot som i mors og fars tid.
Det der har vi diskuteret. Når vi har delt pengene, rejser vi.
Skal jeg bare køre min vej helt alene?
Hvor vil du sige, du har pengene fra?
Vi bilder bare folk ind, at Sarah har arvet.
Ingen her kender hendes familie.
I kan bare have købt gården og ladet mig forpagte den.
- Det går ikke. - Jeg troede, du ville blive glad.
Jacob... et landbrug, helt ærligt.
Man køber ikke bare en gård, den skal drives.
Man skal have forstand på maskiner og såsæd.
Du ved ikke noget om gødning, sprøjtemidler, vanding og vejret.
- Det går dig ligesom far. - Og hvorfor gik det ham sådan?
Det skal jeg sige dig: Han kunne ikke betale sine terminer.
- Hvor tror du, pengene blev af? - Han havde ingen forretningssans...
Tror du, han brugte dem på gården? Nul, de gik til din uddannelse.
Hvordan tror du ellers, han fik råd til det?
- Min uddannelse... - Jeg skulle have overtaget gården!
Hvad får jeg? Jeg skulle have haft gården.
Jacob, hele verden ligger for dine fødder.
Det vil jeg blæse på.
Du kan rejse, hvor hen du vil.
Det er det her, jeg vil.
Jeg vil være her. Det er mit hjem, Hank.
Hej, skat. Der er noget, du skal se.
- Hvad? - Jeg har fået det fra vores filial.
- "FBI finder liget af arvingen." - Løsesummen var 4,4 millioner.
Pengene er bare forsvundet.
- Var ham i flyet en af dem? - Det er svært at sige.
Hans ansigt var...
TO REVOLVERMÆND SKYDER SEKS OG KIDNAPPER ARVING
Så er situationen jo en anden.
Nu kan vi ikke lade, som om vi ikke stjæler dem.
Nu ved vi bare, hvem vi stjæler dem fra.
- Vi troede, det var narkopenge... - Det troede du.
Det er kun godt, at vi ved, hvor pengene stammer fra.
Jeg var bange for, de var mærkede. Det står der, de ikke er.
"De krævede umærkede sedler."
Ikke?
Du er bare paranoid. Nu er det overstået. Alt er godt nu.
Sarah, kom lige.
- Jeg kommer nu. - Vi ses i aften.
- Luk nu op. - Hvad vil du?
- Bare hæve et mindre beløb. - Gå hjem med dig.
- Det er hundekoldt. Luk mig dog ind. - Så kun for et øjeblik.
Jeg skal faktisk tidligt op og på arbejde i morgen.
Jeg vil have min andel. Det vil jeg.
Selv om jeg så havde pengene her, ville du ikke få nogen.
Det er ikke dine!
Nogle af dem er faktisk mine.
Nogle af dem er måske dine penge, -
- hvis vi beholder dem.
Vi aftalte at gemme dem, indtil det var sikkert at beholde dem.
Så nøjes med at give mig et bundt.
Så henter jeg resten senere.
Hvis du spørger igen, brænder jeg dem i morgen. Er du med?
Du bluffer.
Det er bluff. B-L-U-F-F!
Tør du satse på det?
Fint nok. Jacob har fortalt mig en lille hemmelighed, Hr. Bogholder.
Jeg ved, hvad der skete med Dwight Stephanson.
- Du drikker for meget... - Giv mig så et af de bundter.
Jeg har ikke pengene her. De er gemt et andet sted.
Det ville være surt, hvis nogen gav Carl Jenkins et praj om, -
- at der måske var noget uldent ved Dwight Stephansons ulykke.
Tror du på, at han bare kørte af broen?
Helt ærligt, Lou. Husk på, at du selv er en tyv.
Vi er lige gode om det her. Ryger en af os ind, gør vi det alle.
For pokker...
Jeg har brug for min andel.
Jeg er på spanden.
Og jeg skylder en masse væk.
- For pokker, Lou... - Du må hjælpe mig.
Godt, så vent her.
- Her. - 40 dollars?
Jeg har ikke mere. I morgen kan jeg hæve noget af vores opsparing.
Det tager en hel dag at køre hen til pengene.
Jeg kan ikke hente dem, før Sarah har født.
- En hel dag? - Ja.
- De ligger i en boks ved motorvejen. - Hvad fanden ligger de der for?
De er i sikkerhed der. Ingen må kunne sætte dem i forbindelse med os.
- Hvordan skulle det kunne ske? - Carl kender fx til flyet, ikke?
Og hvis idé var det?
Ja, ja.
Men vi henter dem, når hun har født. Og så deler vi dem.
Ikke?
Hank...
Hej. Hovsa...
Jeg leder efter Hank og Sarah.
Se lige her.
Er der barnesæde i bilen? Har De monteret det?
Se, hvem der kommer her. Belæsset med gaver og lykønskninger.
Vær sød at skrive under her.
- Hasard? Hvor? - På et casino. Han tabte stort.
- Hvor stort? - Aner det ikke.
Tillykke.
- Tillykke. - Den baby lignede en lille tomat.
Hvordan kunne du sladre til ham?
Her ofrer jeg mig for din skyld, og så forråder du mig.
- Hvad mener du? - Nu er der pludselig to hold.
- Hvorfor snakker I altid om hold? - Hvem snakker om hold?
Jeg holder med jer begge to. Vi er alle i samme båd.
Hvis du skulle vælge imellem os, hvem ville du så vælge?
- Hvorfor skal jeg vælge? - Jeg vil vide det.
Mig eller Lou?
For dælen da, Hank.
Jeg ville vælge dig, min bror.
Jeg har købt en gave til den lille.
Okay, jeg fandt den derhjemme, -
- men den er ret fed. Tro mig, du bliver helt vild.
Bare vent, til du ser den.
Tak.
- Den er brugt. - Lad mig se den engang.
Gud, det er den, han havde, da vi var små.
- Så er det da en sød tanke. - Bjørnen Buddy.
Her kommer jeres lille pige.
Har du hende? Hun er ved at være sulten.
Ræk mig lige puden. Tak.
Hej, min lille pige.
Hun er sulten.
Køb en af de der små båndoptagere.
- En diktafon til at gemme i lommen. - Hvorfor?
- Du skal optage Lous mordtilståelse. - Hvad fabler du om?
Inviter ham i byen og drik ham fuld.
Kør hjem til ham og lav en masse fis.
I skal hver især lade, som om I tilstår til politiet.
Først dig.
Så Jacob og så Lou, og det optager du.
- Det kan jeg ikke. - Jo, hvis Jacob hjælper dig.
Jacob kan godt få ham til det.
Men selv om han tilstår på båndet, gælder det ikke.
- Hvem vil tro på det? - Pyt med det.
Bare Lou selv tror på det og ser, at Jacob holder med dig.
Andet skal du ikke opnå.
Vi kan lige så godt prøve. Det sker der da ikke noget ved.
Vel?
Jeg beder dig bare om at ringe til ham:
- "Hank har inviteret os på druk." - "Hank har inviteret os på druk."
- Du mener vel "vi". - Lad mig nu tale ud.
Sig, at jeg er gået med til at dele pengene, og det skal vi fejre.
Du beder mig om at snøre min ven?
Fatter du slet ikke noget? Fatter du ikke situationens alvor?
- Han kan få os buret inde. - Det gør han da ikke.
Det tør jeg ikke løbe an på. Ikke nu, med den lille...
Jeg må ikke ryge i fængsel.
Hvad bliver der så af Sarah? Hvad skal de så stille op?
Jeg må se at komme af med det juletræ. Det er knastørt.
Så hør dog efter.
- Hvad ville far sige? - Bland far udenom.
Ville han ikke have, vi holdt sammen?
Du ved ikke en skid om far. Bland ham udenom.
Hvad så, hvis jeg lover at hjælpe dig med at købe gården?
Okay?
Jeg skal nok hjælpe dig med at købe gården tilbage.
Men så skal du først hjælpe mig.
Jeg ville bare sige, at træet er så tørt, at der kan gå ild i det.
Jeg ignorerede dig ikke.
Jeg ville bare drøfte nogle praktiske ting.
For ikke at svine tæppet til, du ved.
- Skat... - Hej, Sarah.
- Hej, Jacob. - Jeg har taget skoene af.
Sikke en flot skjorte.
Nu skal jeg tage den.
- Jeg skal tisse. - Værsgo.
- Hej. - Hvad skal han her?
- Jeg har inviteret ham på middag. - God idé.
Har han så indvilget?
- Jeg måtte love ham gården. - Vi aftalte, at du skulle sige...
Hvor skal han tage hen, Sarah? Skal han bare køre sin vej?
Det ved jeg ikke. Men hvis han bliver, bliver vi afsløret.
- Det ved jeg godt. - Det ender med, at han dummer sig.
Det ved jeg godt...
Jeg ville ønske, han kunne blive.
Kan du huske, hvad hun gjorde?
Hun blev så bange, at hun ringede efter brandvæsenet.
- Og de kom farende. - Ja, alle fars kammerater.
Han kendte alle brandmændene, og der stod de.
Og der sad han med isposen på hovedet.
Han følte sig dybt åndssvag, fordi de troede, det var noget akut.
Ja, ja... Så er der bud.
- Mere vin? - Er det en baby-walkie-talkie?
Kan du huske, da vi fik de walkie-talkier i julegave?
Jeg tænker tit på dengang, men det er underligt at tale om det.
- Du kan huske det hele, ikke? - Jo, jeg snakkede jo altid med far.
- Det ved jeg godt. - Jeg var altid så nervøs.
Men han...
Hvis han stod i samme situation, som vi gør nu...
- Han ville gøre det samme. - Tja.
Han gik altid og håbede på at få skik på tingene.
At få nok til dagen og vejen. Men det fik han aldrig.
Hvis det her var sket for ham, -
- ville han stadig have været her. Så havde han aldrig gjort det.
- Gjort hvad? - Taget sit liv.
Hvad? Hvad taler du om?
Far tog sit liv. Det ved du da godt.
Hvad er det, du siger? De var fulde og kørte galt.
Ja, ude på Jacksboro Road, hvor han ligesom kørte hver dag.
Der drejer man ikke pludselig forkert. Han kørte der 8000 gange om året.
Skulle han pludselig glemme vejen? Helt ærligt.
Han regnede med, at forsikringen ville klare det hele.
- Han ville... - Hvad?
Det ved du da godt. Tænk dig om.
Jeg prøver bare at sige, jeg måske har taget fejl af dig, Hank.
Det er, fordi du er lidt mere... Man kan vel sige...
...alvorlig end mig.
Og derfor virker du så stramrøvet nogle gange.
Hvis man altså ikke kender dig.
Og hvis man ikke er nået ind bag facaden.
Og måske kan det også ske...
...at jeg er lidt af en skiderik.
- Dig? Aldrig i livet. - Jo... Nej, nej, nej!
Jeg ved, hvad jeg taler om.
Men hul i det. Det er fortid nu, ikke?
Eller hvad siger du?
- Det lyder rigtig godt. - Vi skal sgu alle sammen være her.
Jeg skal på lokum.
Hold så op!
Narrøv!
Synes du, det er sjovt?
Er det sjovt at spænde ben for en, der skal på lokum?
- Hør her, makker... - Du er sgu ikke min makker.
De to her er mine makkere. Men du er sgu ikke min makker.
Er du med? Bare kom an, du.
Kom nu. Han er ikke besværet værd.
Vi kan ordne det udenfor. Jeg tværer dig ud på fortovet, du!
Og du klapper bare i, pikhoved!
- Du burde ikke... - Så kan du godt fise af!
Hvis I skal pisse, så gør det udenfor.
Altså, den ene fyr træder frem og siger:
"Ved I hvad?"
"Han havde det fint, indtil vi drejede halsen om på ham."
"Men så døde han sgu." Fik du den?
Jeg kan også en.
En gammel fulderik sad og fortalte sine to drukvenner vitser, -
- så hans kone ikke kunne sove. Og hun skulle faktisk på arbejde.
Derfor blev hun så pissesur, at hun kom ned og meddelte, -
- at hvis han ikke klappede i, måtte han finde sig et nyt herberg.
- Fik du den? - Kom nu, skat...
Hvad venter du på? Lad os få det overstået.
Jeg gør det ikke, Hank.
- Det er tarveligt. - Vi havde en aftale.
Det er forkert af os.
Stille...
- Vi må hellere lægge låg på. - Uha da da.
Ja, du er helt med.
Hvad fanden er der med dig, Hank?
Har du set, hvordan han drikker?
Han drikker whisky, som om...
Ligesom den der skide reklame -
- for det der, man gurgler hals i. Sådan helt snerpet.
Du ligner sgu en fugl.
Leger du nu storebror? Skal du lære mig at drikke whisky?
- Har du set nogen drikke sådan? - Nej, det tror jeg ikke.
Jeg drikker ikke sådan. Det gjorde min far heller ikke.
Vi har ikke en pind tilfælles lige bortset fra vores efternavn.
Du er mere som en bror for mig, end han er.
Vis lige, hvordan han går hen over en mark.
Han bliver ikke sur. Vel, Hank?
- Går hen over en mark? - Hen over en mark.
Ligesom der, da han gik i sneen.
Han lægger ud med at ligne en vagtel eller sådan noget.
"Hov, gutter. Vent."
"Vent på mig. Jeg er ikke klædt på til det her."
Du havde de der bøssesko på.
Lav den der, hvor kragen flyver ud og hakker ham i hovedet. Den er go'.
Ja, det var hyle skægt.
Som om han fik stød eller noget.
Vi skulle aldrig have ladet ham gemme pengene.
Det mener jeg sgu. Det skulle vi aldrig have gjort.
Aldrig. Se, hvordan han kigger på os.
Som om han er bedre end os. Som om han ejer os.
- Vi har fået nok. Vi tager hjem. - Beholder du pengene?
Jamen du ville jo have, at jeg skulle vælge side.
Var det ikke det, du sagde?
- Hvad fabler du om? - Ved du, hvad han gør?
Han kryber ind til Carl som en anden slange og tilstår det hele.
- Du kunne godt finde på at sladre. - Kør mig hjem. Jeg vil ikke være her.
Vil du ikke vente lidt? Nej, vi har mere i posen til dig, Hank.
Jeg har en idé. Nu lader vi, -
- som om Hank tilstår til Carl. Du er Hank, og jeg er Carl.
Kom nu, du leger Hank, der banker på døren ind til Carl.
- Du er bedre til at lege ham. - Når du er fuld, er du skide skæg.
Du banker på. Jeg sidder ved skrivebordet, og narrøven kommer ind.
- Med halen mellem benene. - Jeg kommer nu.
- Goddag. - Carl?
- Det er Hank Mitchell. - Davs, Hank.
- Jeg vil tale med dig. - Om hvad?
Det drejer sig om Dwight Stephanson.
- Han omkom ikke i en ulykke. - Ikke det?
- Jeg slog ham ihjel. - Slog du Dwight Stephanson ihjel?
Nemlig. Jeg kvalte ham med hans eget halstørklæde, -
- og så smed jeg ham ned i floden.
Jeg fingerede en ulykke.
- Hvorfor dog det? - Stop nu.
4,5 millioner er sgu mere værd end den gamle stodders liv.
Nu kommer jeg til der, hvor du tilbyder at vidne mod os.
- Jeg slog ham ihjel. - Slog du Dwight Stephanson ihjel?
Jeg kvalte ham med hans eget halstørklæde, -
- og så smed jeg ham ned i floden.
Har du optaget det?
Jeg fingerede en ulykke.
- Hvorfor det, Hank? - Det er din tilståelse.
- Du tilstår, du slog Stephanson ihjel. - Den er der ingen, der hopper på.
Enhver kan høre, det bare er fis.
Hvorfor skulle nogen tro det?
Hvis vi to går ind til Carl i morgen og beskylder hinanden for mordet, -
- hvem tror han så på? Dig?
En 40-årig arbejdsløs taber, der er stolt over at være byens fulderik.
Eller mig? Jeg har et arbejde.
Jeg drikker mig ikke fuld og sviner min kone til på åben gade.
Jeg sover den ikke ud i andre folks forhaver.
Hvem mon han tror på?
Nu er vi alle i samme båd igen. Ikke, Jacob?
- Vi er lige gode om det her. - Ja, andet er der ikke i det.
Det er ikke for at skade dig. Det er bare, så du ikke skader ham.
- Hvis nu du gik hen og tilstod... - Lige et øjeblik.
Siger du, at du kendte til det her?
- Slap nu af. - Han bruger det ikke, medmindre...
Er det det, du sidder og siger? At I var sammen om det her?
Han har lovet at hjælpe mig med at købe gården tilbage, Lou.
Så er det i orden, ikke?
Lou, du må ikke blive gal. Vi ville bare...
Lou...
Bliv stående!
- Hvad laver du? - Hit med det bånd!
- Du går ikke, før jeg får det bånd! - Ja, ja.
- Lad ham være. - Ellers så skyder du mig, Jake?
- Lad ham nu være. - Du har røvrendt mig! I mit eget hus!
Hvad foregår der?
- Jeg har brug for de penge! - Lad ham være.
Jeg skal bruge dem i morgen, ellers tager de min vogn.
- Læg det gevær væk. - Han har et job.
Vi to har brug for de penge. Han vil bare have dem!
- Lad ham være. Læg geværet væk. - Nej! Klap i!
- Lou, du må ikke. - Tror du, han er din ven?
- Læg det væk! - Du betyder intet for ham. Vel?
Fald nu ned og lad os tale om det.
Det var en insinuation!
- Lou... - Læg geværet, skat.
- Nu bliver det alvor. - Nej, Lou. Du må ikke!
Min egen skat, min egen skat...
Min egen skat!
Hank, bliv her og tal med mig.
Hvad er det, der sker, Hank?
- Tag det roligt, Nancy. - Ring 112.
Det skal jeg nok, men vi må finde ud af, hvad vi skal sige.
Du så det selv. Det var en ulykke. Han var fuld og gal.
- Du slog ham ihjel for at få pengene. - Nej, du får hans andel.
Tror du, jeg lader jer beholde pengene?
Hold så op.
Hvad laver du? Slap nu af.
- Nej, lad være... - Jeg havde ikke tænkt mig at...
Du så selv, at det var i selvforsvar. Vent!
Lad os tale sammen og hitte ud af det.
Hank?
Hallo? Nogen er blevet skudt.
Hank Mitchell. Jeg er hjemme hos Lou Chambers på County Road 27.
De er begge to døde.
Åh gud, skynd jer!
Jacob?
Jake, hvad laver du?
Klarer du den?
Vi kan godt slippe ud af det, men vi har ikke meget tid.
Hør nu godt efter, hvad jeg siger.
De skændtes, ikke? De var fulde begge to.
Lou begyndte at tjatte til Nancy.
Vi prøvede at stoppe ham, og så blev han sur og hentede sit gevær.
Hun løb ud efter sin pistol.
Vi løb ud efter dit gevær.
Da vi kom ind igen, havde han allerede skudt hende.
Han skød vildt omkring sig. Ind i væggene og op i loftet.
Han skød også efter mig, men ramte ikke.
Så sigtede han mod mit bryst, og lige da han skulle til at trykke af, -
- skød du ham.
Du reddede mit liv.
Er du med? Det var i selvforsvar.
Kom nu, Jacob. Jeg vil høre dig sige det.
De var oppe at skændes.
Lou blev rigtig gal.
Han skød ind i væggene og op i loftet.
Hvad gjorde vi så?
Vi løb ud til vognen.
Løb du ud sammen med Jacob?
Jacob siger, han løb ud efter geværet alene.
Han sagde...
Lou jog dig ud af huset, efter han havde skudt Nancy.
Sagde Jacob det?
Tja...
Sådan kan han vel godt have opfattet det.
For...
Han gik faktisk alene ud til vognen.
Jeg fulgte efter.
Men da jeg så hørte skuddet, der dræbte Nancy, -
- gik jeg hen til huset igen.
Jeg stod på verandaen, da Lou kom ud.
Og så løb jeg ud i haven.
Så derfor...
Derfor siger Jacob vel, at jeg løb rundt udenfor.
Gå hjem med dig, Hank. Vi har, hvad vi skal bruge.
Må de hvile i fred.
Må deres sjæle og alle vore kæres sjæle -
- hvile i fred.
Så vil hun vist gerne op.
- Hvem kan det være? - Det ved jeg ikke.
Det er Carl.
- Hej, Carl. - Jeg håber ikke, jeg vækkede jer.
Nej, vi var bare på vej i seng.
Jeg er forbandet ked af det her, Hank.
Jeg kørte forbi Lou Chambers hus, -
- og så holdt din brors vogn midt ude på vejen.
Jeg kunne dårligt nok komme forbi.
Han sad og sov i en lænestol derinde.
Tak, fordi du kørte ham herhen. Jeg håber ikke, det var for meget...
Jeg ved, det er en hård tid for jer. Snak lidt med ham, ikke?
Jeg skal også nok holde øje med ham.
Hvad fanden gik der af dig? At tage derhen af alle steder.
Jeg havde nær fået et hjerteslag, da Carl bankede på.
Vi er nødt til at være forsigtige.
Vi må ikke gøre noget dumt.
Ryk lidt ind.
Ligger du godt?
Jeg burde ikke sove i den lilles værelse. Her er så rent.
Det gør ikke spor. Den lille sover inde hos os.
Kan du huske det her? Alting falder i søvn.
Dit hoved falder i søvn. Det gjorde far altid, ikke?
Dit hoved falder i søvn. Dine skuldre falder i søvn.
Dine arme falder i søvn. Din ryg falder i søvn.
Hank, føler du dig nogensinde ond?
Det gør jeg.
Jeg føler mig ond.
Måske kan jeg få min egen familie.
Når jeg får pengene.
Mon ikke nogen vil gifte sig med mig, når jeg er rig?
- Det kommer da ikke an på pengene. - Hank...
Der var da hende der... Carrie Richards.
Hun kunne godt lide dig, selv om du ikke havde en rød reje.
Det var anderledes.
Hendes venner splejsede og lovede hende 100 dollars, -
- hvis hun ville komme sammen med mig i en måned.
Gud, Jacob...
Jeg troede, I var glade for hinanden.
Det var nu ikke så slemt.
Faktisk var det ret fedt. Vi gik en masse ture sammen.
Vi talte om en masse fede ting.
Jeg holdt hende i hånden, engang vi var ude at gå.
Min hånd blev så svedig, at jeg til sidst måtte give slip.
Jeg var vel nervøs. Men det var fedt nok.
Da måneden var forbi, -
- hilste hun på mig nu og da. Hvis vi mødte hinanden på gangen.
Det havde hun ikke behøvet. Det var pænt af hende.
Jeg har aldrig kysset en pige, Hank.
Hvis jeg kan komme til det, fordi jeg er rig, er det fint med mig.
Jeg vil bare opleve det. Prøve det, andre folk gør.
Jeg vil blæse på, om det så er på grund af pengene.
Jeg bliver lykkelig nu, ikke?
Vel gør du det. Det gør vi alle sammen.
Ja, netop.
Og så køber jeg gården, ikke?
Jeg får en masse unger, fordi jeg møder en pige, der er glad for mig.
Bare en helt almindelig kvinde.
Så kan du og Sarah komme på besøg med Amanda, -
- og så kan vi sidde og sludre.
Få os en øl ude på verandaen ligesom far og onkel Ted.
Har du lullet ham i søvn, Jack?
Hej, Carl.
Du er ved at blive lidt tyndhåret.
- Skal du ikke ud og opklare noget? - Måske.
Kan du kigge forbi sammen med Jacob i morgen eftermiddag?
- Ja. Hvorfor? - Der kommer en fra FBI.
Måske kan I hjælpe ham. De leder efter et forsvundet fly.
- Vi ses ved tre tiden. - Jeps.
Vi stikker af. Vi tager pengene og den lille og rejser ud af landet.
Hold så op! I tager derhen og finder ud af, hvad han ved.
Vi kan stadig nå at brænde pengene. Så har de ingen beviser mod os.
Alle brikkerne er der.
De kan sagtens lægge to og to sammen.
Flyet, Stephanson, Lou og Nancy.
Men folk kender dig som en ganske almindelig, flink fyr.
- De finder ud af det! - Nej!
Ingen vil tro på, du har gjort de ting.
Det sneede jo ret meget, -
- men det lød som en motor, der hakkede i det.
Men andet hørte vi ikke.
Hverken et styrt eller motorstøj eller noget.
Har du noget at tilføje, Jacob?
Næ, jeg kan ikke komme på mere.
Det var sikkert bare en snescooter.
Det var vel det. Tak for hjælpen.
Farvel igen.
Kan I vise os, hvor det var?
- Naturreservatet? - I morgen, når blæsten har lagt sig.
- Hvad drejer det sig egentlig om? - Vi leder efter et fly.
- De stammer ikke fra et røveri. - Det sagde FBI-fyren altså.
Det giver ingen mening. Det gjorde kidnapningen.
Han leder efter et fly fuld af penge.
Vi fandt kun 100-dollarsedler. Et røveriudbytte ville være varieret.
Der ville være 50'ere, 10'ere...
Tillykke, Sarah. Du ved åbenbart mere end FBI.
Hank...
- Viste han dig sit skilt? - Hvorfor skulle han gøre det?
Vent lidt.
Det var ham, ikke?
Det er ham storebroderen, Vernon. Han leder efter sin bror.
Ham her var tyndere og glatbarberet.
- Han har vel tabt sig og barberet sig. - Hvad forskel gør det egentlig?
Jeg må stadig vise ham vej til flyet.
- Ikke, hvis det er ham. - Hvorfor ikke?
Han skyder jer alle tre. Det er derfor, I skal med.
- Han vil af med vidnerne. - Men sæt nu, han er fra FBI.
Kommer jeg ikke, vækker det mistanke.
Jeg ringer i morgen og spørger efter Agent Bäxter.
Jeg skal møde dem allerede kl. 9.
Hold dem hen. Så ringer jeg, når jeg har talt med FBI.
- Hvis Agent Bäxter ikke eksisterer...? - Så tager du ikke med.
Sig til Carl, at den lille er syg, så du må tage hjem.
- Hvad med Jacob? - Sig, han sover brandert ud.
Han må under ingen omstændigheder tage med.
- Det er en elendig undskyldning. - Hvad vil du så?
- Tøffe frivilligt med og blive skudt? - Nej, jeg vil ikke skydes!
Jeg prøver bare at finde på en plan.
Ligesom den med at aflevere nogle af pengene, og så dør Stephanson?
Eller den med at optage Lou på bånd, og så er der to til, der dør?
Er det sådan en plan, du mener? Næ, jeg har en plan.
Jeg lægger alle pengene tilbage.
Jeg lægger dem tilbage, og så kan vi leve videre som før.
De lorte penge!
Er det, hvad du vil?
Stille på foderfabrikken de næste 30 år, -
- indtil Tom Butler går af eller dør, så du endelig kan få lønforhøjelse?
Og Amanda. Tror du, hun har lyst til at traske rundt i arvetøj?
Lege med brugt legetøj, fordi vi ikke har råd til noget nyt?
- Ti så stille. - Og mig.
Hvad med mig?
Skal jeg gå rundt med mit servile smil resten af livet -
- og låne bøger ud for så at tage hjem og lave mad til dig?
De samme måltider om og om igen, alt efter hvad kuponerne rækker til.
Kun gå på restaurant ved særlige lejligheder -
- og selv da vælge de billige retter.
Ingen drink før maden, og desserten tager vi derhjemme.
Tror du, det er lykken for mig? Og så er der Jacob.
Han er henvist til bistandskontoret igen og et anvist job i ny og næ.
Men nu er Lou væk.
Han har kun hunden og sin snuskede hybel. Hvor længe holder han?
Hold så mund!
Det lyder herligt, ikke? At leve videre som før.
FBI.
Jeg vil gerne tale med... Er Agent Neil Bäxter til stede?
Hvis Jacob ikke kommer, er der mere af Lindas hjemmebag til os andre.
Værsgo at smage.
Det er hendes egen opskrift. Dybstegte slanke-donuts.
Så uspiselige, at man ikke får nok ned, til at det kan gøre skade.
Ham her Bäxter, viste han dig sit skilt?
- Sit skilt? - Ja, det lyder dumt.
- Men ligner de dem fra filmene? - Hvordan mener du?
Sådan et skinnende sølvfarvet et med FBI trykt hen over det.
- Næ... - Så du da hans?
Nej, men jeg har set dem før.
- Hvor bliver han af? - Han vil sikkert godt vise dig det.
Måske må du holde hans pistol, hvis du spørger pænt.
Senere kan vi køre en tur i min vogn og tænde de blå blink.
Carl, det er Sarah. Har du Hank der?
Han står lige her -
- og prøver at slippe for at spise en af min kones donuts.
- Hvordan har den lille det? - Hun er sløj. Derfor ringer jeg.
Så må du hellere lige få ham. Hav det godt.
- Hej, skat. - Det er ham.
Det er ham. Skynd dig hjem.
Hank?
- Jeg er nødt til at blive her. - Vi aftalte, at du ville tage hjem.
Hvad med Carl?
Bed Carl om at fortælle ham, hvordan man kommer derud, -
- og sig, at I kommer senere.
- Skal vi rykke? - Han skyder jer!
Vi rykker.
- Hank? - Ja.
De venter på mig. Jeg må løbe.
Hej. Sovet godt?
- Hank, kom så hjem! - Sarah...!
Vi ses senere. Ja...
- Vi ses. - Du må ikke!
- Jeg elsker også dig. - Vent, Hank.
- Alt i orden? - Vi skulle lige have styr på i aften.
Hvor er din bror?
Jacob kommer ikke. Han har været ude at ture i går.
- Klar, Hank? - Ja.
Du skulle bare have spurgt mig...
- Jeg har glemt min hat. - Den kan du ikke undvære i kulden.
Du så vognen dernede, ikke?
Jeg tror, det var her, Hank.
I stod henne ved naturreservats-skiltet.
Jeg syntes bare, det var derhenne.
Jamen der er kun marker, -
- så der havde gårdmændene fundet det for længst.
Vi tager et område hver.
Der har vi jo Jacob. Så går det endnu hurtigere.
Tag dit gevær med.
Vi deler os op.
Hvis du eller jeg finder det, affyrer vi et par skud i luften.
Hank, du tager fløjten.
Hvis du finder det, så tilkalder du os med den.
- Jeg troede ikke, du orkede. - Jeg har talt med Sarah.
- Jeg stod op, og så fik jeg det bedre. - Du ser skidt ud. Noget galt?
- Det har været en hård aften. - Kom så, drenge.
Jeg tager området i midten.
Carl!
Carl, skynd dig væk!
Det ligger her.
Tag din pistol og få ham til at vise sit skilt.
Han har en pistol!
- Han er ikke fra FBI! Han lyver. - Hvad ævler du om?
Gør det nu bare!
Vis ham hellere dit skilt.
Nu viser han dig skiltet, Hank.
Pas på ryggen!
Hvor er mine penge?
Hvor er de?
Inde i flyet.
Så hent dem.
Hvad venter du på, kvikke? Ind med dig!
Bliver det i dag?
Kommer nu!
Hvor fanden er resten henne?
Nå, så du var bevæbnet?
Men du er ikke den koldblodige type, vel?
Vi får begge to en del at forklare.
Kun mig.
Jacob!
Hank?
Det skal nok gå.
Lad være. Du forplumrer det bare.
- Forplumrer det? - Lad ham ligge.
Er du med på, hvad vi siger?
Carl lånte mig revolveren, så jeg kunne varsko jer.
Da jeg så Bäxter skyde ham...
- Det går ikke, Hank. - Hvad?
- Vi bliver nødt til at tilstå. - Nej.
- Vi kan ikke... - Jo, det skal nok gå.
Ikke mere.
Jo, det skal nok gå.
Det er perfekt.
Kom nu, Jacob.
Hvis vi holder ud et par timer til, er den hjemme.
Vil du ikke være lykkelig? Med kone og børn?
Vi to skal sidde ude på verandaen og drikke i mørket.
Men først må vi betale for det.
Her og nu.
Kom nu. Vi tager det en gang til, så vi ikke overser noget.
- Gid nogle andre havde fundet dem. - Men det blev altså os, okay?
Bäxter gik herned.
Han gik hen bag ved Carl.
Jeg stod derhenne, og du var inde i skoven.
Det skal nok gå. Ja.
Hvad laver du? Læg den tilbage igen.
Få det til at se ud, som om det var skurken, der gjorde det.
Hvad? Den er næsten hjemme.
Jeg er træt, Hank.
Det er fint med mig. Jeg er ikke bange.
- Jeg er ikke bange. Det er perfekt. - Hold så op, Jacob.
Lad nu mig gøre noget.
Jeg vil ikke plages af det her resten af livet.
Jeg kan ikke bare sidde på verandaen og drikke. Du må gøre det!
- Bare et par timer til... - Og det er også perfekt for dig.
Du har noget at leve for, Hank.
Jeg vil ikke være her.
- Nej... - Lad nu mig gøre noget.
Bare sig til din lille pige, at bamsen var fra mig.
Hvis du elsker mig, gør du det.
Du får chancen. Jeg kigger ikke på dig.
Jeg kigger ikke på dig, men hvis ikke du gør det, -
- så gør jeg det, og så er vi begge to på røven, ikke?
Og det gavner ikke nogen af os.
Jeg gør det, hvis ikke du gør det. Det gør jeg!
Det var sgu underligt, at vi fandt det fly, hva'?
Jacob!
For det trænede øjne er det let at se, når nogen lyver.
Krimiernes "flakkende øjne" er ikke helt uden hold i virkeligheden.
Den udtryksløse stemme, -
- en gestik, der enten er robotagtig eller alt for overdreven.
Detaljer, der ikke rigtig holder.
Den mistænkte har måske hånden for munden, når han taler.
Var han sådan, den mand, du skød i dag?
Han var ikke fra FBI.
Han hed Vernon Botovsky. Liget af hans bror lå i det fly, I fandt i dag.
Botovsky og hans bror kidnappede hende McMartin i fjor.
- De smed hende i søen. - Løsesummen var på 4,4 millioner.
Vil du røre ved dem?
- Fedt, ikke? Vi er på sporet af resten. - Ja, dem finder vi snart.
Snart?
Vi havde pengene i to timer, før kidnapperne fik dem.
Vi turde ikke mærke dem, ifald de så ville slå pigen ihjel.
Men vores Agenter skrev så mange af numrene ned, som de kunne.
Vi fik registreret knap 5000 af dem. Det er hver tiende.
Nu er det bare at vente på, at de dukker op.
Man kan ikke dele 100-dollar sedler ud, uden at nogen husker en.
Nej, Hank!
Vi kan rejse ud af landet med dem. Til Sydamerika eller Australien.
Du må ikke, Hank!
Der er nogle dage, hvor jeg slet ikke tænker på noget.
Hverken på pengene -
- eller mordene -
- eller Jacob.
Dage, hvor Sarah og jeg lader, som om vi er ligesom alle andre.
Som om det aldrig har fundet sted.
Men der er langt imellem de dage og kun få af dem.
Tekstning: Helle Schou Kristiansen www.sdi-media.com