Kun olin pieni, isäni kertoi minulle-
- mitä onnelliseen elämään kuuluu.
- Ehdit ennen uudenvuodenjuhlia. - Anteeksi, että myöhästyin.
- Odotitko taas valomerkkiä? - Odotin.
Yksinkertaisia asioita.
Rakastava vaimo, kunnollinen työpaikka.
Mukavia ystäviä ja naapureita.
Ja jonkin aikaa, vaikka en tajunnutkaan sitä-
- minulla oli ne kaikki.
Olin onnellinen mies.
Tom, voinko lähteä tänään aikaisemmin?
- Terve, Hank! - Hyvää uutta vuotta.
- Terve, Linda. Minne matka? - Kelkkamäkeen!
Saanko minäkin tulla? Miksen saa?
- Terve, Carl. - Hyvää uutta vuotta.
Sinun pitäisi laskuttaa tuosta.
Se olisikin hyvä lisä näihin palkkoihin.
Tulin jo, kulta.
- Miten olet jaksellut tänään? - Ihan hyvin.
- No jopas nyt... - Hän on potkinut koko päivän.
Sinulla onkin pitkä ilta tiedossa.
- Hän otti Loun mukaan. - Mahtavaa.
Minä taidan jäädä tänne lepäilemään.
Hei, Jacob!
- Mitä hän täällä tekee? - Vien hänet kotiin.
- Hän ei asu täällä päinkään. - Ajetaan takaisin sitä kautta.
Tämä moska pitäisi lapioida pois tästä... mikä tämä nyt on.
- Saat 25 centtiä, jos teet sen. - Se kyllä kelpaisi.
Katso nyt Louta.
- Pitele tätä. - Et tervehtinyt MaryBethiä.
Hank sanoi hei, MaryBeth.
- Joku muukin on käynyt täällä. - Minä toin nuo.
Milloin?
Saamme kai me käydä täällä muulloinkin.
- Mikä sinua vaivaa? - En tiedä.
- Katso! Kirjoitan nimeni tähän! - Odota, minä tulen auttamaan!
- Ja arvaa, mitä hän sanoi! - Että se oli kattila.
Ei! Kuuntelisit nyt.
- Tarkoitan karjapaimenta. - Hän sanoi "muu".
Ei! Tien vieressä seisova heppu sanoo:
"Se on vain ananas, konstaapeli."
Käsitätkö?
Kirjanpitäjä ei tajunnut.
Varo!
- Kuinka kävi, pikkuinen? - Ulos siitä!
Katso nyt minun autoani!
MaryBeth!
Se tulee takaisin. Mitä sinä nyt?
Tämä on luonnonsuojelualuetta. Täällä ei saa metsästää.
- Mutta se romutti minun autoni! - Entä sitten?
Tämä ei ole metsästämistä.
- Me vain maksamme kalavelkoja. - Aivan, maksamme kalavelkoja.
Odottakaa! Minulla on vääränlaiset vaatteet.
MaryBeth!
Katso noita lintuja.
Ne odottavat vain, että jokin kuolee, jotta ne voivat syödä sen.
Olisipa jotain juotavaa.
- Aina valmiina. - Aletaan nyt vielä ryypätäkin!
Hän on aina tuollainen.
Niin kuin se yksikin kaveri...
Muistatko hänet? - Otatko huikan?
Etkö sinä juo ennen viittä?
Etkö halua juoda samasta tölkistä? Pelkäätkö pöpöjä?
Hank...
Lakkaa pelleilemästä!
Tuo heitto oli niin sanottu "insinuaatio".
Käytit sitä sanaa, kun näimme viimeksi.
"Vihjaus" ei kelvannut.
Sinun piti näyttää, miten hienoja sanoja osaat.
Märehditkö sinä aina kaksi kuukautta vanhoja juttuja?
Haista paska!
Johan nyt...
- Herran pieksut. - Sehän on lentokone.
Joku känninen lääkäri on kai taas pudonnut.
- Se on kaatanut puita tuosta. - En näe mitään.
Raapikaa lunta tuulilasista!
En näe yhtään mitään.
Ovi on jumissa.
- En näe vieläkään mitään. - Näen lentäjän!
Hän sanoi, että siellä on joku.
Oletko sinä kunnossa?
Hei...
Päästäkää minut ulos!
- Voi perhana, Hank. - Nostan tämän pois.
Näitkö, miten paljon lintuja?
Että näinkö?! Auta nyt minut ulos täältä.
Laita tämä silmäsi päälle. Takkisikin on revennyt.
Herrajumala, tulkaa katsomaan tätä!
Taivas... Kuinka paljon tässä mahtaa olla?
Satasen seteleitä. Kassi on täpötäynnä!
- Ovatkohan nämä oikeita? - Tietysti ovat, torvi.
- Miksi hän kuljetti tällaista summaa? - Ne ovat huumerahoja.
Niin tietysti! Huumekauppiaat lentävät aina pienillä koneilla.
- Nämä ovat laittomia rahoja. - Mitä? Väärennettyjäkö?
Ei, kyllä nämä ovat ihan aitoja.
Jonkun on mentävä ilmoittamaan tästä poliisille.
Harkitaan asiaa ensin. Odota vähän!
Entä jos emme luovuta niitä poliisille?
Haluatko pitää ne? - Hän haluaa pitää ne! Hauska juttu!
- Miksi ei? - Koska siitä joutuu vankilaan.
- Se olisi varastamista. - Keneltä? Häneltäkö?
Hän tuskin panisi vastaan.
Niin, hänhän on kuollut.
- Hauska juttu, vai mitä? - Otetaan rahat ihan muina miehinä.
- Ei. Jäisimme kiinni. - Pysy sitten erossa koko jutusta.
Me emme tarvitse sinua. Saammepahan itse enemmän.
Tiedätkö, mitä on avunanto rikokseen? Se on typerä ajatus.
- Miksi me jäisimme kiinni? - Joku etsii näitä rahoja.
Kun hän löytää koneen tyhjänä, hän etsii meidät.
Ja paskat! Tämä on kuumaa rahaa, eikä poliisi tiedä koko asiasta.
Tästä ei tiedä kukaan muu kuin me.
Kukaan muu ei tiedä. Satuimme vain löytämään kadonneen aarteen.
Hän ei huoli amerikkalaista unelmaa putkikassissa!
- Sitä ei saavuta varastamalla. - Näin onkin vielä parempi.
Jos tuo kaveri oli huumekauppias, me olisimme Robin Hoodeja.
Sinulla on vaimo, joka odottaa lasta. Palkassasi ei ole kehumista.
- Etkö muka haluaisi osan tästä? - Emme voi ottaa niitä noin vain.
- Ehkä niistä maksetaan löytöpalkkio. - Tai sitten ei!
Lyön 10000 vetoa, yhden tällaisen nipun-
- että kun kone löydetään-
- näistä rahoista ei hiiskuta mitään.
Miksi antaisimme ne pois ennen kuin tiedämme, etsitäänkö niitä?
Aivan.
Älä raavi sieltä, mistä ei kutia, vai mitä?
Älä korjaa sitä, mikä on rikki.
Tai jos, jos...
Ymmärsin jo.
Minä voin säilyttää niitä.
- Kuinka kauan? - Siihen asti, että kone löydetään.
Entä sen jälkeen?
Jos kukaan ei kaipaa rahoja, jaamme ne ja häivymme.
- Miksi sinä säilyttäisit niitä? - Muuten viemme ne heti poliisille.
Etkö luota meihin? Sitäkö sinä tarkoitat?
Tuossa on niin paljon rahaa, että en luota.
Jos joku tulee etsimään rahoja, minä poltan ne.
Meidän on oltava yhtä mieltä. Me teemme näin:
Jos kukaan ei kaipaa rahoja, jaamme ne ja muutamme muualle.
Minä suostun.
Lasketaan ne ensin.
- Se on varmaan hyvä ajatus. - Minäkin suostun.
Tämä on ihan järjetöntä...
- Mitä ostat näillä, Jakey? - Uuden pickupin.
Osta jotain tyylikästä, vaikka Trans Am.
- En unissanikaan! - Voit ostaa tallin täyteen autoja.
- Missä sinä olet ollut? - Uudet kengät vauvalle!
...4360000.
4370000.
4380000, 4390000-
- 4400000 dollaria!
Katso nyt tuota. Ihan suora kuutio rahaa.
- Paljonko se tekee miestä kohti? - Noin 1,5 miljoonaa.
- Puolitoista miljoonaa... - Kuulitteko jotain?
Menkää autoon, minä hoidan tämän. Peittäkää rahat!
Menkää autoon ihan muina miehinä. Pian nyt!
- Terve, Carl. - Hajosiko autonne?
- Ei. Piski lähti ketun perään. - Kiipesikö kettu puuhun?
Luulimme niin, mutta koira palasi, kun menimme perään.
- Oletko lyönyt pääsi johonkin? - Juoksin päin puun oksaa.
Onko veljesi vieläkin työttömänä? Entä Lou?
- Kyllä, kumpikin. - Ikävä juttu.
Pitäisi kai lähteä kotiinpäin.
- Terve, Jacob. - Terve, Carl.
- Luulin jo, että välttelet minua. - Miten niin?
Istuit autossa niin kuin et haluaisi tavata minua.
Ei, täällä on vain niin kylmä. Lämmittelin autossa.
- Meidän pitää... - Kerroitko siitä lentokoneesta?
- Se oli lentokoneen ääni. - Minkä lentokoneen?
- Kuulitteko lentokoneen ääntä? - Hän kuulee aina omiaan.
- Kerro vain, Jacob. - Anna olla. Lähdemme tästä kotiin.
- Tule, mennään. - Hyvää uutta vuotta, Carl.
- Ettekö varmasti tarvitse apua? - Ei kiitos.
Olet tehnyt typeryyksiä ennenkin, mutta tämä oli jo kaiken huippu!
- Se oli minun ideani. - Nerokasta!
Nyt he tajuavat hetkessä, kuka vei rahat koneesta!
Siinäpä se. Emme olisi puhuneet mitään, jos olisimme vieneet ne.
Hän ei sanonut, että näimme koneen vaan että kuulimme äänen.
Poltanko rahat saman tien? En halua vankilaan!
Ne katoavat heti, jos näyttää siltä, että jäämme kiinni.
Tuliko selväksi?
"Se oli ananas."
- Tästä tulee hauskaa... - Missä pirussa sinä olet ollut?
Tulet aina vasta sitten, kun olen jo tehnyt lumityöt.
Hei, Nancy! Älä heitä MaryBethiä!
Et saa kertoa hänellekään.
Hän saa kuitenkin tietää joskus ja kysyy, mistä rahat ovat tulleet.
Kerro sitten, kun olemme päättäneet pitää ne.
- Se koskee sitten Sarahiakin. - Tietysti.
- Helkkari... - Lupasit luoda lumet, laiskamato!
- Minä voin selittää kaiken, kulta. - Nähdään, Lou.
Hän kertoo aivan varmasti. Hän ei osaa olla hiljaa.
Hei, rakas.
Missä sinä olet ollut?
- Aloin jo huolestua. - Anteeksi, että viivyin näin kauan.
- Mitä sinulle on tapahtunut? - Se on pelkkä naarmu.
- Voinko kysyä yhtä asiaa? - Totta kai.
Kuvittele, että kävelet metsässä ja löydät kassillisen rahaa.
Sitä on... vaikka neljä miljoonaa. Pitäisitkö ne?
- En tietenkään. - Miksi et?
- Se olisi varkaus. - Oletetaan, että niitä ei etsitä.
Anna se... Neljä miljoonaako, joita kukaan ei kaipaa?
- Kenen rahoja ne sitten ovat? - Sinun.
Vai minun? Mutta kenen rahoja ne olivat?
- Pankkiryöstäjän. - Sitten ne kuuluvat pankille.
No, ne olivat huumekauppiaan rahoja.
Hank, tämä on ihan typerää.
Haluat jonkin tietyn vastauksen-
- tai että olen samaa mieltä kanssasi, mutta en ottaisi niitä.
Minä nyt vain olen sellainen.
Ne ovat oikeita.
Meillä ei olisi enää rahahuolia.
Eihän meillä ole nytkään.
Sinulla on hyvä työpaikka. Emme tarvitse niitä.
Emme tee kenellekään vahinkoa, jos pidämme ne.
Eihän se ole rikos, jos se ei vahingoita ketään?
Se on rikos, koska se on lainvastaista, ja se siitä.
- Jäät kiinni ja joudut vankilaan. - En jää, ja rahat ovat ainoa todiste.
Kätkemme ne ja odotamme. Jos joku alkaa etsiä niitä-
- poltamme ne ja pääsemme pälkähästä. Mitään vaaraa ei ole.
- Entä Jacob ja Lou? - Heidän on pakko totella meitä.
Tuntuu vain niin tyhmältä luopua rahoista-
- ennen kuin tiedämme, kaipaako kukaan niitä.
No niin. Samppanjaa ei ole, mutta...
Onnellista uutta vuotta.
Sinun pitää viedä osa rahoista takaisin.
- Mitä? - Iso osa, vaikka puoli miljoonaa.
Siten koneen löytäjät luulevat, ettei siellä ole käyty.
Kukaan ei jättäisi sellaista summaa lojumaan.
Hetkinen! Pidämmekö loput?
Vie ne sinne heti aamulla. Lumisade peittää jälkesi.
- Mutta et voi kertoa Jacobille. - Luuletko, että hän hakisi ne?
Olen vain varovainen. Meidän on oltava varovaisia-
- ja suunniteltava kaikki etukäteen.
Jacob!
Jacob, tule avaamaan.
Liikutin vahingossa ruumista. Se on nostettava takaisin paikalleen.
Sinä tulet pitämään vahtia.
Teeskentele vaihtavasi rengasta, jos joku tulee.
- Ei se onnistu. - Miten niin?
Kukaan ei usko sitä. Rengas ei ole tyhjä.
Sinä olet aika fiksu.
- Pidän silmäni auki. - Katso sitten tarkkaan ja opi.
Ovelaa.
- Sammuiko moottori? - Ei, rengas puhkesi.
Vaihdoin renkaan ja laitoin rikkinäisen tavaratilaan.
Se meni ihan tyhjäksi, mutta kaikki on nyt hyvin.
Näitkö, juoksiko tästä kettu hetki sitten?
En ainakaan huomannut.
Jos olisit seissyt tässä, se olisi purrut sinua persuksiin.
- Älä tee mitään typerää. - Älä mene sinne!
Jacob!
- Voi ei... - Mitä sinä menit tekemään?!
Löin häntä. Hän seurasi ketun jälkiä.
Halusin estää häntä löytämästä konetta.
Kuuntele sydämenlyöntejä tai jotain. Kai hän selviää siitä?
- Sinä tapoit hänet! - Mitä muuta olisin voinut tehdä?
- Hän on kuollut. - Ei voi olla.
Emmekö me voisi...
Emmekö voi elvyttää häntä? Annetaan sydänhierontaa.
- Meidän pitää tehdä jotain! - Mitä sinä yrität?!
- Lopeta! - Elvytetään hänet!
Pysy aloillasi. Anna minun miettiä.
Älä hätäänny. Onko tästä mennyt autoja?
- Autojako? - Onko tästä mennyt autoja?
Miten niin, Hank?
Tämä on saatava näyttämään onnettomuudelta.
Tartu häntä jaloista.
- Tämä ei onnistu. - Miten niin ei onnistu?
Me jätämme jälkiä, ja sitten poliisit seuraavat niitä.
Aja sillalle, minä tuon ruumiin moottorikelkalla.
Ehdit sinne ennen minua. Ajele vaikka ympyrää.
- Kukaan ei saa nähdä... ...minua odottamassa siellä.
- Ei kai minua viedä minnekään? - Ei, takaan sen. Ala mennä.
- Tuletko varmasti sinne? - Tulen, mutta mene jo!
Ala painua!
Dwight?
- Dwight! - Sinun veljesi...
Hän löi minua.
Soita poliisille.
Kutsu poliisit.
Minne sinä nyt? Kukaan ei saa nähdä meitä!
Tämä on typerää. Salailu vain pahentaa asiaa.
- Mene autoon. - Kerrotaan totuus.
- Kerrotaan rahoista ja siitä, että... - Älä tee jalanjälkiä!
Minä päätän tästä! Minä, et sinä!
Sinä et tappanut häntä.
Me tapoimme hänet yhdessä.
Mitä tarkoitat?
Hän oli elossa, kun lähdit. Minä tukehdutin hänet.
Minä saan siis päättää.
Se näytti uskottavalta.
Eikä meitä epäiltäisi, vaikka se ei näyttäisikään onnettomuudelta.
- Jälkesi johtavat koneen luo. - Mutta pian alkaa sataa lunta.
Näkyikö jossain verta?
Jacob löi häntä. Jäikö tielle verta?
En muista. Katsoin kyllä, mutta se tapahtui niin...
Pian alkaa sataa lunta, ja se peittää kaikki jäljet.
Hän yritti ajaa lumipenkkaa pitkin-
- mutta moottorikelkka liukui reunan yli, ja hän putosi jäiseen jokeen.
Poliisi löysi ruumiin neljän maissa iltapäivällä.
Erään täkäläisen perheen vuosi alkaa murheellisesti.
Paul jatkaa studiosta.
Kunpa olisit antanut Jacobin luulla, että hän teki sen.
- Pelottaako sinua? - Entä jos hän kertoo jollekulle?
Pelkäätkö sitä, mitä minä tein?
Teit sen, koska et keksinyt muutakaan.
Olisitko tehnyt samoin minun asemassani?
Haluan vain tietää, onko se mahdollista.
Voi kulta...
Kuunteletko sinä, Hank? Ostan joka maanantai kaksi säkkiä rehua.
Kaksi säkkiä viikossa neljä kertaa kuussa tekee kahdeksan säkkiä!
1. 12. oli maanantai, joten joulukuussa oli viisi maanantaita.
- Oliko viime kuussa viisi viikkoa? - Ei vaan viisi maanantaita.
Minä vastaan.
- Hank, minä täällä. - Hetki. - Katso itse kalenterista.
- Haluan puhua kanssasi. - Minulla on kiire.
Tule tapaamaan minua tilalle. Meidän tilallemme.
- Mikä hätänä? - Tule puoli yhdeltä.
Onko asia nyt selvä, mr Schmitt? Kiitos käynnistä.
En voi lähteä ajamaan... Jacob?
Jacob? Mitä sinä täällä teet?
- Varo! - Miksi raahasit minut tänne?
Ostan sen takaisin ja laitan samaan kuntoon kuin isän ja äidin aikana.
Puhuimme tästä jo. Meidän pitää muuttaa, kun olemme jakaneet rahat.
Lähdenkö minä vain matkoihini ihan yksin?
Mistä kertoisit saaneesi rahat?
Helppo juttu. Sanotaan kaikille, että Sarah sai perinnön.
Kukaan täkäläinen ei tunne hänen sukuaan.
Sanotaan, että te lunastitte tilan ja minä hoidan sitä.
- Ei se onnistu. - Luulin, että ilahtuisit.
Jacob... Maanviljelyäkö?
Tilan ostaminen ei riitä. Sitä pitää myös hoitaa.
Siinä pitää tietää koneista ja siemenistä.
Et tiedä mitään lannoitteista, myrkyistä, kastelusta tai säästä.
- Sinun käy samoin kuin isän. - Ja miksi hänen kävi niin?
Etkö muka tiedä? Hän ei pystynyt maksamaan lainojaan!
- Ja minne rahat menivät? - Hän ei ollut liikemies...
Ne eivät menneet tilanhoitoon vaan sinun koulunkäyntiisi!
Etkö ikinä miettinyt, millä se maksettiin?
- Ei, minun koulutukseni... - Minun piti periä tila!
Mitä minä saan?! Minun piti periä tila.
Jacob, kaikki ovet ovat avoinna sinulle...
Älä yritä selittää.
Voit lähteä minne haluat.
Minä haluan tämän.
Minä tahdon olla täällä. Tämä on minun kotini, Hank.
Hei, kulta. Näytän sinulle yhden jutun.
- Minkä? - Tilasin tämän sivukirjastosta.
- "FBI löysi perijättären ruumiin." - Hänestä vaadittiin 4,4 miljoonaa.
Rahat ovat kadonneet kuin tuhka tuuleen.
- Oliko jompikumpi heistä koneessa? - En tiedä. Hänen kasvonsa olivat...
KAKSI KKO TAPPOI KU USI J A KI DNAPPASI PERIJ ÄTTÄREN
- Tämä muuttaa asian. - Miten niin?
Emme voi enää sanoa, ettei se ole varastamista.
Emme vain tienneet, keneltä varastimme.
- Luulimme niitä huumerahoiksi... - Sinä luulit.
On hyvä, että tiedämme, mistä ne ovat peräisin.
Pelkäsin, että ne ovat vääriä tai merkittyjä, mutta katso tätä.
He vaativat merkitsemättömiä seteleitä.
Ymmärrätkö?
Sinun ei tarvitse huolehtia enää. Kaikki on nyt hyvin.
Sarah, tulisitko tänne?
- Tulen heti. - Nähdään illalla.
- Avaa nyt, Hank! - Mitä sinä haluat?
- Tulin vain hakemaan vähän rahaa. - Mene kotiin.
- Täällä on kylmä! Päästä sisään. - Tule sitten hetkeksi.
Minun pitää mennä aikaisin töihin.
Haluan osuuteni rahoista. Ihan totta.
Ei tipu. Rahat eivät edes ole täällä.
Ne ovat sinulla mutta eivät ole sinun!
Osa niistä kuuluu minulle.
Osa niistä voi kuulua sinulle-
- jos päätämme pitää ne.
Päätimme odottaa, että on turvallista pitää ne.
No anna sitten edes yksi setelinippu. Yksi ainoa.
Tulen hakemaan loput myöhemmin.
Jos pyydät vielä, poltan rahat heti aamulla. Käsitätkö?
Sinä hämäät.
Sinä hämäät. H-Ä-M-Ä-Ä-T!
Kokeile onneasi. Katso, mitä tapahtuu.
Selvä. Mutta Jacob kertoi pikku salaisuuden, herra kirjanpitäjä.
Minä tiedän, mitä Dwight Stephansonille tapahtui.
- Sinä ryyppäät liikaa... - Haluan yhden setelinipun.
Rahat eivät ole täällä. Piilotin ne muualle.
Olisi ikävää, jos joku vihjaisi Carl Jenkinsille-
- että Dwightin onnettomuudessa voi olla jotain hämärää.
Uskoisitko itse, että hän vain putosi sillalta?
Muista nyt, hyvä mies, että sinäkin olet varas.
Olemme samassa veneessä. Jos yksi jää kiinni, muutkin jäävät.
Voi herran tähden...
Minä tarvitsen oman osani.
Olen puilla paljailla.
Ja minulla on paljon velkoja.
- Hemmetti, Lou... - Sinun täytyy auttaa minua.
Hyvä on. Odota tässä.
- Ole hyvä. - 40 dollariako?
Minulla ei ole enempää. Voin hakea aamulla pankista lisää.
Rahat ovat koko päivän ajomatkan päässä.
En voi hakea niitä ennen kuin vauva syntyy.
- Koko päivän matkanko? - Niin. Vein ne moottoritien varrelle.
- Minkä takia?! - Ne ovat ihan turvassa!
Meitä ei epäillä, jos rahat ovat kaukana täältä.
- Miksi meitä epäiltäisiin? - Carl tietää lentokoneesta.
Ja kuka keksi kertoa siitä?
- Niinpä. - Hyvä on.
Mutta haemme rahat heti synnytyksen jälkeen ja jaamme ne.
Vai mitä?
Hank...
Hei. Hups, väärä huone.
Etsin Hankia ja Sarahia. Anteeksi.
Katso tätä.
Onko autossanne lastenistuin? Onko se paikallaan?
Katsokaa, kuka tuli! Tuon uutisia, lahjoja ja onnentoivotuksia.
Saisinko vielä kuittauksen?
- Uhkapeliäkö? Missä? - Kasinolla. Hän hävisi.
- Kuinka paljon? - En tiedä.
Onneksi olkoon.
- Onnea. - Tuo vauva oli kuin pieni tomaatti.
Miksi sinä kerroit hänelle?
Uhraudun vuoksesi, ja sitten petät minut.
- Mitä tarkoitat? - Olemmeko eri puolilla?
- Miksi te puhutte aina eri puolista? - Ketkä puhuvat?
Olen molempien puolella. Me pidämme yhtä.
Kumman valitsisit, jos olisi pakko valita?
- Miksi minun pitäisi valita? - Haluan tietää.
Minut vai Loun?
Voi hyvä ihme, Hank.
Valitsisin tietysti sinut. Olethan veljeni.
Ostin lahjan vauvalle.
Tai oikeastaan toin sen kotoa, en ostanut sitä-
- mutta se on hieno. Pidät siitä varmasti.
Odotahan vain, kun näet sen.
Kiitos.
- Tämähän on vanha. - Näytä.
Tämä oli hänen nallensa, kun olimme pieniä.
- Sittenhän se oli kiltisti tehty. - Kamu-nalle.
Pikku tyttönne tulee.
Hänellä taitaa olla ruoka-aika.
Antaisitko tyynyn? Kiitos.
Hei, pikkuinen.
Hänen on nälkä.
Osta sellainen pieni nauhuri.
- Sanelukone, joka mahtuu taskuun. - Miksi?
- Nauhoita sillä Loun tunnustus. - Mitä sinä nyt horiset?
Kutsutte hänet kapakkaan ja juotatte humalaan.
Sitten viette hänet kotiin ja alatte vitsailla tunnustamisesta.
Tunnustatte vuorotellen.
Sinä aloitat.
Sitten Jacob ja sitten Lou, ja sinä nauhoitat.
- Tuo ei voi onnistua. - Jacobin pitää auttaa sinua.
Jacob voi yllyttää häntä.
Vaikka hän tunnustaisikin, sillä ei olisi merkitystä.
- Kuka sitä uskoisi? - Sillä ei ole väliä.
Riittää, että Lou uskoo ja näkee, että Jacob on puolellasi.
Muuta sinä et tarvitse.
Meidän pitää ainakin yrittää. Emme häviä siinä mitään.
Vai mitä?
Soitat vain hänelle ja sanot:
- "Hank haluaa lähteä kapakkaan." - "Hank haluaa lähteä kapakkaan."
- Tarkoitat kai "me haluamme". - Anna minun selittää.
Sano, että suostun jakamaan rahat ja tahdon juhlia sitä.
Haluatko, että valehtelen kaverilleni?
Käsitätkö sinä, miten vakava tämä tilanne on?
- Hän voi toimittaa meidät vankilaan. - Ei hän tee sitä.
En voi ottaa sitä riskiä, kun minulla on nyt lapsikin.
En voi mennä vankilaan.
Miten Sarahin sitten kävisi? Miten he tulisivat toimeen?
Heitän tuon kuivuneen joulukuusen pois.
Etkö sinä voi kuunnella?!
- Isä haluaisi, että pitäisimme yhtä. - Älä sotke häntä tähän.
Et tiedä, mitä isä tekisi. Älä sotke häntä tähän.
Entä jos lupaan auttaa sinua lunastamaan tilan takaisin?
Sopiiko?
Autan sinua lunastamaan tilan takaisin.
Mutta sinun pitää auttaa minua ensin.
Ajattelin vain, että noin kuiva kuusi voi syttyä palamaan.
En halunnut vaikuttaa siltä, että en kuuntele.
Mainitsin vain tällaisen käytännön seikan.
...et tahri sitä valkoista mattoa.
- Hei, kulta. - Terve, Sarah.
- Hei, Jacob. - Otin oikein kengätkin pois.
Hieno paita.
Annapa takki minulle.
- Käyn vessassa. - Ole hyvä vain.
- Hei. - Miksi toit hänet tänne?
- Kutsuin hänet syömään. - Hyvä ajatus.
Suostuuko hän?
- Jouduin lupaamaan tilan hänelle. - Sinunhan piti sanoa...
Minne hän voisi mennä, Sarah? Pitäisikö hänen vain ajaa tiehensä?
En tiedä, mutta jos hän jää tänne, me paljastumme.
- Tiedän. - Hän tekee varmasti jotain tyhmää.
Tiedän sen, mutta minä...
Toivon, että hän saisi jäädä.
Mutta muistatko, mitä äiti teki?
Hän pelästyi niin, että kutsui VPK:n.
- Ja he tulivat! - Siinä oli paljon isän kavereita.
Hän tunsi kaikki palomiehet, jotka tulivat...
...ja isä istui keittiössä jääpussi poskella.
Hän oli ihan nolo, koska he luulivat, että meillä oli jokin hätä.
No niin, kutsu kävi taas.
- Otatko lisää viiniä? - Onko tuo vauvojen radiopuhelin?
Muistatko, kun saimme radiopuhelimet joululahjaksi?
Muistelen näitä juttuja, mutta on outoa puhua niistä.
- Sinä muistat ihan kaiken. - Minähän juttelin aina isän kanssa.
- Tiedän. - Mietin aina, mitä oli tekeillä.
Hermoilin joka asiasta. Mutta hän...
Jos hän olisi ollut samassa tilanteessa kuin me nyt...
- Hän olisi tehnyt aivan samoin. - Niin kai.
Hän halusi aina saada asiat kuntoon.
Hän halusi päästä rahahuolista mutta ei koskaan onnistunut.
Kai sinäkin tiedät sen.
Mutta jos tämä olisi tapahtunut hänelle, hän ei olisi tehnyt sitä.
- Mitä hän ei olisi tehnyt? - Tappanut itseään.
Mitä? Mitä sinä oikein puhut?
Isä tappoi itsensä. Tiesithän sinä sen.
Miten niin? Hän ajoi kolarin kännipäissään.
Niin, Jacksboro Roadilla, jolla hän ajoi joka päivä.
Kukaan ei aja vahingossa väärään suuntaan niin tutulla tiellä.
Luuletko, että se oli vahinko? Älä viitsi.
Hän laski, että vakuutusrahat riittäisivät velkoihin.
- Hän halusi... - Mitä hän halusi?
Kyllä sinä sen tiedät. Mieti vähän.
Tarkoitan vain, että ehkä arvioin sinut väärin.
Se johtuu siitä, että olet vähän... Sanotaanko vaikka...
...vakavampi kuin minä.
Ja siksi sinä voit joskus vaikuttaa hiukan paskantärkeältä-
- siis jos ei tunne sinua kunnolla-
- ja näkee sinusta pelkän ulkokuoren.
Ja toisinaan voi olla niinkin...
...että minä olen melkoinen paskiainen.
- Sinäkö? Älä nyt! - Kyllä... Ei, ei!
Minä tiedän, mistä puhun.
Mutta vitut siitä. Se on ollutta ja mennyttä.
Vai mitä sinä sanot?
- Kuulostaa hyvältä. - Samaa palloahan tässä tallataan.
Täytyy mennä kuselle.
Älä mulkoile.
Torvi!
Oliko tuo sinusta hauskaa?
Onko hauskaa kampata vessaan menevä mies?
- Kuules, kaveri... - Et ole minun kaverini.
Nämä ovat minun kavereitani ja sinä et saatana ole!
Tuliko selväksi? Tules tänne!
Älä! Ei tuon takia kannata.
Selvitetään tämä pihalla! Pyyhin sinulla lattiaa, kusipää!
Ja pidä sinä turpasi kiinni!
- Sinun ei kannattaisi... - Painu vittuun täältä ja vähän äkkiä!
Käykää pihan perällä, jos teillä on kusihätä.
No sitten toinen mies tuli siihen ja sanoi:
"Tiedättekö mitä?"
"Hän voi ihan hyvin, kunnes väänsin häneltä niskat nurin"-
- "ja sitten se tonttu otti ja kuoli!" Käsititkö?
Minäkin osaan vitsin.
Vanha kännikala kertoi vitsejä ryyppykavereilleen-
- ja valvotti vaimoaan, jonka piti lähteä aamulla töihin.
Vaimo kyllästyi ja tuli alakertaan ilmoittamaan-
- että joko mies tukkii turpansa tai alkaa etsiä uutta kämppää!
- Käsititkö? - Kuule nyt, kulta, älä viitsi...
Mitä sinä odotat? Hoidetaan asia.
En tee sitä, Hank.
- Se ei ole reilua. - Mehän sovimme.
Se ei ole oikein.
Hiljaa.
Yritetään olla vähän hiljempaa. Sinä tiedät, millaista tämä on.
Mikä helvetti sinun oikein on, Hank?
Oletko nähnyt, miten tämä jätkä juo?
Hän siemailee viskiä näin...
Ihan kuin siinä mainoksessa-
- jossa mainostetaan suuvettä. Samanlaista hörppimistä.
Sinä juot kuin jokin lintu.
Esitätkö nyt isoveljeä, joka opettaa minua juomaan?
- Oletko nähnyt tuollaista ennen? - Enpä varmaan ole nähnyt.
Minä en juo niin. Isänikään ei juonut niin.
Meillä ei ole mitään muuta yhteistä kuin sama sukunimi.
Sinä olet enemmän minun veljeni kuin hän.
Näytä, miten hän meni pellon yli!
Ei hän suutu. - Ethän, Hank?
- Minkä pellon yli? - Pellon yli...
Näytä, miten hän meni silloin lumihangessa.
Hän käveli ensin kuin jokin hemmetin pulu.
"Hei! Hei pojat! Odottakaa!"
"Odottakaa! Minulla on väärät vaatteet!"
Sinulla oli jotkut pikkukengät.
Näytä se, kun varis nokkaisi häntä päähän. Se oli hyvä juttu!
Se olikin aika hauska.
Ihan kuin hän olisi saanut sähköiskun siitä.
Rahoja ei olisi saanut antaa hänelle.
Ihan totta. Sitä ei olisi kannattanut tehdä.
Näetkö, miten hän katsoo meitä?
Niin kuin hän olisi parempi kuin me, kuin herra ja isäntä.
- Lähdetään jo kotiin. - Pidätkö rahat itselläsi?
Sinähän halusit, että minä valitsen puoleni.
Niinhän sinä sanoit.
- Mitä tarkoitat? - Tiedätkö, mitä hän tekee?
Hän matelee Carlin luo kuin käärme ja tunnustaa kaiken.
Voisit ihan hyvin tehdäkin sen ja pelastaa nahkasi.
Vie minut kotiin. En halua jäädä tänne.
Odota vähän. Täältä pesee vielä lisää, Hank.
Nyt minä tiedän. Näytellään hiukan.
Esitetään se, kun Hank tunnustaa. Sinä olet Hank ja minä Carl.
Sinä esität Hankia ja koputat Carlin ovelle.
- Sinä esität häntä paremmin. - Mutta sinä olet niin hauska.
Koputa. Minä istun pöydän ääressä, ja älykääpiö tulee sisään.
- Hän tulee häntä koipien välissä. - Nyt minä tulen.
- Päivää. - Carl...
- Hank Mitchell täällä. - Päivää, Hank. Käy istumaan.
- Minulla on asiaa sinulle. - Minkälaista?
Se koskee Dwight Stephansonia.
- Hän ei kuollut tapaturmaisesti. - Eikö?
- Ei. Minä tapoin hänet. - Tapoitko sinä Dwight Stephansonin?
Kyllä! Kuristin hänet hänen omalla kaulaliinallaan-
- ja paiskasin sillalta jokeen.
Lavastin sen näyttämään onnettomuudelta.
- Miksi? - Riittää jo.
Koska vanhan ukon henki ei ole 4,5 miljoonan arvoinen!
Älä nyt, kohta sinä suostut todistamaan meitä vastaan.
- Minä tapoin hänet. - Tapoitko Dwight Stephansonin?
Kuristin hänet hänen omalla kaulaliinallaan-
- ja paiskasin sillalta jokeen.
Nauhoititko sinä sen?
Lavastin sen näyttämään onnettomuudelta.
- Miksi? - Se on sinun tunnustuksesi.
- Tunnustat tappaneesi Stephansonin. - Kukaan ei usko sitä.
Jokainenhan tajuaa, että se on vain pilaa.
Miksi kukaan luulisi niin? Mietitäänpä.
Jos menisimme Carlin luo syyttämään toisiamme murhasta-
- kumpaa hän uskoisi?
40-vuotiasta työtöntä, joka on ylpeä juopon maineesta, vai minua?
Minulla on työpaikka.
Minä en karju hävyttömyyksiä vaimolleni kännipäissäni-
- enkä sammu ventovieraiden oven eteen.
Kumpaa hän mahtaisi uskoa?
Nyt olemme taas samassa veneessä. - Eikö niin, Jacob?
- Sinä taisit unohtaa sen. - Niin, ei tässä ollut muuta takana.
Emme vahingoita sinua. Varmistimme vain, ettet sinä vahingoita häntä.
- Jos sinä päätät laverrella... - Hetkinen nyt.
Tiesitkö sinä tästä, Jacob?
- Rauhoitu. - Hän ei käytä sitä, paitsi jos...
Sitäkö sinä tarkoitat? Teittekö tämän yhdessä?
Hän lupasi auttaa minua lunastamaan tilan.
- Eihän se sitten haittaa? - Helvetti...
Lou, älä suutu. Me halusimme vain...
Ei askeltakaan!
- Mitä sinä nyt? - Nauha tänne!
- Pistä tuo pyssy pois. - Anna nauha minulle!
Hyvä on, rauhoitu nyt.
- Päästä hänet! - Tai mitä? Ammutko minut, Jake?
- Päästä hänet. - Kusetitte minua omassa talossani!
Mitä nyt, Lou?
- Minä tarvitsen ne rahat! - Anna hänen olla.
Tarvitsen rahaa huomenna tai menetän autoni.
- Laita haulikko pois. - Hänellä on työtä.
Me tarvitsemme rahaa. Hän vain haluaa sitä!
- Päästä hänet. Pistä ase pois. - En! Ole hiljaa!
- Älä, Lou. - Luuletko, että hän on ystäväsi?
- Laita ase pois! - Ei hän sinusta piittaa!
Rauhoitu nyt, niin puhutaan tästä.
Tuo oli insinuaatio!
- Lou... - Pistä ase pois, rakas.
- Täältä tulee aitoa tavaraa! - Älä, Lou!
Ei, Lou! Älä tee sitä!
Minun kultani, minun kultani...
Minun kultani...
Hank, jää tänne ja puhu minulle.
Mitä siellä tapahtuu, Hank?
- Rauhoitu, Nancy. - Soita ambulanssi.
Kohta, mutta sovitaan ensin, mitä sanomme.
Se oli vahinko. Hän riehui juovuksissa.
- Tapoitte hänet rahojen takia. - Saat hänen osuutensa.
Älä luulekaan, että saatte pitää rahat!
Ulos täältä!
Mitä sinä nyt? Rauhoitu.
- Ei, älä. - En minä aikonutkaan...
Se oli hätävarjelua. Odota!
Puhutaan ja selvitetään tämä sotku.
Hank?
Haloo. Täällä on ammuskeltu.
Hank Mitchell. Olen Lou Chambersin luona, County Road 27.
He ovat... He ovat kuolleet!
Tulkaa pian, herran tähden!
Jacob!
Jake, mitä sinä täällä teet?
Jaksatko sinä?
Me selviämme tästä, mutta aikaa ei ole paljon.
Kuuntele oikein tarkkaan, mitä minä sanon.
He riitelivät. Kumpikin oli juovuksissa.
Lou kävi käsiksi Nancyyn.
Me yritimme estää, mutta hän suuttui ja haki haulikon.
Nancy juoksi hakemaan pistoolin.
Me haimme kiväärisi autosta.
Lou ampui Nancyn ennen kuin ehdimme takaisin.
Hän ammuskeli silmittömästi seiniin ja kattoon.
Hän ampui minuakin mutta ei osunut.
Hän tähtäsi rintaani, mutta hetkeä ennen kuin hän ampui-
- sinä tapoit hänet.
Sinä pelastit henkeni.
Ymmärrätkö? Se oli hätävarjelua.
Sano se, Jacob. Haluan kuulla sinun sanovan sen.
He riitelivät.
Lou oli kauhean vihainen.
Hän ampui seiniin ja kattoon.
Mitä me sitten teimme?
Me juoksimme autolle.
Juoksitko sinäkin ulos?
Jacob nimittäin sanoi menneensä hakemaan kivääriä yksin.
Hän sanoi...
...että Lou ajoi sinut ulos talosta ammuttuaan Nancyn.
Sanoiko Jacob niin?
Tuota...
Luultavasti... Hänen mielestään se ehkä tapahtuikin niin.
Koska...
Hän meni autolle yksin.
Minä menin perässä.
Mutta kun kuulin laukauksen, joka surmasi Nancyn-
- lähdin takaisin kohti taloa.
Seisoin verannalla, kun Lou tuli ulos.
Silloin käännyin ja juoksin pihalle.
Joten...
Sen vuoksi Jacob varmaan luuli, että juoksin ulos talosta.
Mene kotiin, Hank. Saimme kaiken tarpeellisen muistiin.
Levätkööt he rauhassa.
Heidän ja kaikkien edesmenneiden sielut-
- levätkööt Herran rauhassa.
Hän haluaisi varmaan tulla jo pois.
- Kuka se voi olla? - En tiedä.
Se on Carl.
- Iltaa, Carl. - En kai herättänyt teitä?
Et, olimme vasta menossa nukkumaan.
Tätä on hemmetin ikävä tehdä, Hank.
Ajoin Lou Chambersin talon ohi-
- ja näin veljesi auton keskellä tietä.
Pääsin hädin tuskin sen ohi.
Hän oli sisällä nukkumassa nojatuolissa.
Kiitos, että toit hänet tänne. Ei kai siitä ollut liikaa...?
Teillä on ollut rankkaa. Juttele hänen kanssaan.
Minäkin pidän häntä silmällä.
Mikä sinuun oikein meni? Täällä sinä et ainakaan saisi olla.
Olin saada sydänkohtauksen, kun Carl kolkutti ovelle.
Meidän on oltava varovaisia.
Emme saa ottaa riskejä.
Siirry hiukan.
Onko nyt hyvä?
En saisi nukkua vauvan huoneessa. Täällä on siistiä.
Ei se mitään. Vauva nukkuu meidän kanssamme.
Muistatko tämän? Kaikki nukahtaa.
Pääsi nukahtaa. Isä teki aina näin.
Pääsi nukahtaa. Hartiasi nukahtavat.
Kätesi nukahtavat. Selkäsi nukahtaa.
Tuntuuko sinusta, että olet paha?
Minusta tuntuu.
Olen paha.
Ehkä minäkin saan nyt oman perheen-
- kun minulla on rahaa.
Ehkä joku huolii minut, kun olen rikas.
- Ei se ole rahasta kiinni. - Hank...
Entä se... Mikä hänen nimensä oli... Carrie Richards.
Hän piti sinusta, vaikka olit rahaton.
Se oli ihan eri asia.
Hänen kaverinsa lupasivat hänelle sata dollaria-
- jos hän seurustelisi kanssani kuukauden.
Voi luoja...
Minä luulin, että se oli vakavaa.
Ei se ollut kovin kamalaa.
Se oli oikeastaan aika kivaa. Kävimme yhdessä kävelemässä.
Juttelimme kaikenlaista mukavaa.
Pidin häntä kädestä kerran, kun olimme kävelyllä.
Käteni hikosi niin, että minun oli pakko päästää irti.
Minua jännitti. Mutta se oli ihan kivaa.
Kun kuukausi oli kulunut-
- hän sanoi minulle hei aina joskus, kun näimme koulussa.
Hänen ei olisi ollut pakko tehdä sitä. Se oli kilttiä.
En ole koskaan edes suudellut naista, Hank.
Jos saan tehdä sen, kun olen rikas, se sopii minulle.
Haluan vain kokea samat asiat kuin muutkin ihmiset.
Se ei haittaa, että kokisin ne rahojeni ansiosta.
Tuleeko minusta nyt onnellinen?
Totta kai. Meistä kaikista tulee.
Niin tietysti.
Minä voin lunastaa tilan takaisin-
- ja saada monta lasta, koska tapaan kivan tytön, joka on kiltti minulle.
Ihan tavallisen naisen.
Sitten sinä ja Sarah tulette kylään Amandan kanssa-
- ja istumme juttelemassa.
Otamme lasilliset verannalla niin kuin isä ja Ted-setä.
Nukahtiko hän kesken kaiken, Jack?
Terve, Carl.
Tukkasi alkaa harventua tuolta ylhäältä.
- Eikö sinun pitäisi tutkia rikoksia? - Ehkä.
Voitko käydä Jacobin kanssa asemalla huomenna?
- Totta kai. Miksi? - Eräs FBI:n mies poikkeaa täällä.
Voitte ehkä auttaa häntä. Hän etsii kadonnutta lentokonetta.
- Tavataan kolmen aikoihin. - Sopii.
Häivytään. Otetaan rahat ja vauva ja lähdetään maasta.
Lopeta! Menet sinne katsomaan, mitä hän tietää.
Voimme aina polttaa rahat. Ne ovat ainoa todiste.
Muita yhteyksiä löytyy helposti!
Palasia ei olisi kovin vaikea liittää yhteen:
Lentokone, Stephanson, Lou ja Nancy.
Olet kaikkien mielestä tavallinen, kiltti mies.
- He saavat sen selville! - Eivät saa!
Kukaan ei usko, että voisit tehdä sellaisia asioita.
Silloin satoi aika paljon lunta-
- mutta se kuulosti pätkivän moottorin ääneltä.
Mutta emme kuulleet mitään muuta-
- törmäystä tai moottorin ääntä tai mitään.
Haluatko lisätä jotain, Jacob?
Eipä tule mitään mieleen. Eiköhän siinä ollut kaikki.
Se saattoi olla vain moottorikelkka.
Se siitä sitten. Kiitos avusta.
- Näkemiin, Carl. - Oli hauska tavata.
Voisitteko viedä meidät sinne?
- Luonnonpuistoonko? - Vaikka aamulla, kun sää selkenee.
- Mitä tämä oikeastaan on? - Etsin erästä lentokonetta.
- Ne eivät voi olla ryöstösaalista. - Niin se FBI:n mies sanoi.
Siinä ei ole järkeä. Kidnappauksessa oli.
Voiko täällä olla monta konetta täynnä rahaa?
Ryöstösaaliissa olisi muitakin rahoja kuin satasia.
Viisikymppisiä ja kymppejä...
Hyvä, Sarah! Tiedät näköjään enemmän kuin FBI.
Hank...
- Näyttikö hän virkamerkkinsä? - Olisiko pitänyt?
Odota.
Oliko tämä se mies?
Hän on miehistä vanhempi, Vernon. Hän etsii veljeään.
Hän oli laihempi, eikä hänellä ollut partaa.
- Hän on laihtunut ja ajanut partansa. - Mitä väliä sillä oikeastaan on?
Joudun silti viemään hänet sinne.
Et saa mennä, jos hän on Vernon.
- Miksi en? - Hän ampuu teidät kaikki.
Hän ottaa teidät mukaan päästäkseen eroon todistajista.
Entä jos hän tosiaan on FBI:stä?
Hän alkaa epäillä jotain, ellen tule paikalle.
Soitan FBI:hin ja kysyn agentti Baxteria.
Siellä ei vastata niin aikaisin.
Pelaa aikaa. Soitan täältä FBI:lle ja sitten sinulle Carlin toimistoon.
- Entä jos Baxteria ei löydy? - Sitten et lähde mukaan.
Sanot Carlille, että vauva on kipeä ja sinun pitää mennä kotiin.
- Entä Jacob? - Sano, että hänellä on krapula.
Jacob ei saa missään tapauksessa lähteä mukaan.
- Se on huono tekosyy. - Mitä sinä sitten haluat tehdä?
- Menetkö noin vain ammuttavaksi? - En tietenkään mene!
Yritän keksiä jonkin ratkaisun!
Kun vein rahoja takaisin, tapoin Stephansonin!
Kaksi muuta kuoli, kun nauhoitin Loun puheita!
Keksitkö lisää samanlaisia ideoita? Minullakin on ajatus!
Vien kaikki rahat takaisin.
Vien ne takaisin, ja kaikki on taas niin kuin ennenkin.
Helvetin rahat!
Sitäkö sinä haluat?
Raadat rehutehtaalla 30 vuotta-
- kunnes Tom Butler kuolee ja saat vihdoin palkankorotuksen!
Entä Amanda? Hän saa tyytyä muiden vanhoihin vaatteisiin-
- ja vanhoihin leluihin, koska meillä ei ole varaa uusiin!
- Nyt suu poikki. - Ja minä...
Entä minä?
Hymyilen väkinäisesti 8 tuntia joka ikinen päivä-
- annan ihmisille kirjoja ja tulen kotiin laittamaan ruokaa.
Aina vain sitä ruokaa, mitä avustuskupongeilla saa.
Käymme ravintolassa vain juhlapäivinä-
- ja silloinkin pitää katsoa, mitä tilaa.
Emme ota ruokaryyppyä ja syömme jälkiruoan kotona.
Luuletko, että olen onnellinen? Ja sitten on vielä Jacob.
Hän palaa sosiaalitoimistoon ja hanttihommiin.
Mutta kun Louta ei enää ole-
- kauanko hän jaksaa yksin siinä läävässä?
Lopeta!
Eikö kuulostakin hienolta? Kaikki olisi taas niin kuin ennenkin.
FBI.
Haluaisin puhua... Onko agentti Neil Baxter paikalla?
Saammepahan enemmän Lindan herkkuja, ellei Jacob tule.
Ole hyvä, maista siitä.
Lindan erikoinen: upporasvassa paistettuja kevytmunkkeja.
Et pysty syömään niitä niin monta, että se olisi epäterveellistä.
Näyttikö tämä Baxter sinulle virkamerkkinsä?
Mietin vain, onko se samanlainen kuin elokuvissa.
Eli millainen?
Sellainen kiiltävä, jossa lukee isolla "FBI".
- Ei oikeastaan. - Näyttikö hän omansa?
Ei, mutta olen nähnyt sellaisen.
- Missä hän viipyy? - Hän näyttää sen kyllä, jos pyydät.
Saat ehkä katsoa hänen pistooliaan, jos pyydät kauniisti.
Voin viedä sinut ajelulle autollani ja pistää valot vilkkumaan.
Carl, Sarah täällä. Onko Hank siellä?
Hän seisoo tässä vieressäni-
- ja yrittää päästä syömästä vaimoni munkkeja.
- Miten vauva voi? - Ei kovin hyvin. Siksi soitinkin.
Sepä ikävää. Voit kertoa sen hänelle itse.
- Hei, kulta. - Se on hän.
Se on hän. Tule pian pois sieltä.
Hank?
- Minun täytyy jäädä tänne. - Lupasit tulla kotiin, jos soitan!
Miten Carlin käy?
Käske Carlin neuvoa hänelle tie perille-
- ja sano, että tulette perässä.
- Lähdetäänkö sitten? - Hän ampuu teidät!
Lähdetään vain.
- Hank? - Niin.
Muut odottavat jo. Minun täytyy mennä.
Nukuitko hyvin?
- Hank, tule kotiin! - Sarah...!
Nähdään myöhemmin. Selvä.
- Hei sitten. - Et saa mennä!
- Minäkin rakastan sinua. - Odota, Hank...
- Onko kaikki kunnossa? - Suunnittelimme vielä tätä iltaa.
Missä veljesi on?
Jacob ei tule. Hän otti eilen yhden paukun liikaa.
- Oletko valmiina, Hank? - Olen.
Olisit kysynyt minulta.
- Unohdin lakkini. - Hae se. Ulkona on kylmä.
Näitkö autoni kulman takana?
Tämä on varmaan oikea paikka.
Te olitte tuon luonnonpuiston merkin luona.
Luulin, että olisimme olleet kauempana.
Mutta sillä puolella on peltoja-
- ja silloin joku viljelijä olisi löytänyt koneen.
Jokainen tutkii oman alueensa metsästä.
Jacob tuli sittenkin. Nyt tämä käy nopeammin.
Ota kiväärisi mukaan!
Hajaannutaan.
Jos me löydämme koneen, ammumme ilmaan.
Hank, ota sinä tämä pilli.
Puhalla siihen täysin palkein, jos löydät koneen.
- Luulin, ettet jaksa tulla. - Puhuin Sarahin kanssa.
- Oloni parani, kun nousin. - Oletko sinä ihan kunnossa?
- Minulla oli rankka ilta. - Mennään sitten.
Minä etsin tästä keskeltä.
Carl!
Carl, tule pois sieltä!
Hank! Minä löysin sen!
Käske hänen näyttää virkamerkkinsä!
Hänellä on ase!
- Hän ei ole FBI:stä! Hän valehtelee! - Mitä?
Tee se!
Näytä nyt hänelle merkkisi.
Hän näyttää merkkinsä, Hank.
Älä käännä selkääsi!
Missä rahani ovat?
Missä?!
Koneessa.
Mene hakemaan ne.
Mitä sinä odotat, neropatti? Vauhtia!
Tuleeko siitä mitään?
Löytyi!
Missä helvetissä loput ovat?
Sinullakin oli siis ase.
Mutta sinä et ole kovin kylmäverinen tyyppi.
Meillä molemmilla on paljon selittämistä.
Vain minulla.
Jacob!
Hank?
Kaikki on hyvin.
Älä. Sinä vain sotket paikat.
- Miten niin? - Anna hänen olla siinä.
Tiedätkö jo, mitä sanomme?
Carl lainasi minulle revolverin merkkilaukausta varten-
- ja kun näin Baxterin ampuvan hänet...
- Emme voi, Hank. - Mitä?
- Meidän täytyy tunnustaa kaikki. - Ei!
- Me emme voi... - Kyllä voimme. Tämä onnistuu.
Ei enää.
Kyllä tämä onnistuu.
Tämä sopii kuvaan täysin.
Koeta jaksaa, Jacob.
Tämä päättyy ihan hyvin, jos jaksamme vielä pari tuntia.
Haluatko tulla onnelliseksi ja saada vaimon ja lapsia?
Istuisimme verannalla juomassa kaljaa iltahämärissä.
Mutta tämä on sen hinta.
Tämä tässä.
Käydään tämä läpi vielä kerran, jotta mitään ei jää huomaamatta.
- Kunpa joku muu olisi löytänyt rahat. - Vaan kun ei löytänyt.
Baxter tuli alas tästä.
Hän tuli Carlin taakse.
Minä olin tässä, ja sinä olit vielä metsässä.
Se menee läpi. Ihan varmasti.
Mitä sinä nyt? Laita tämä takaisin.
Yritä saada se näyttämään siltä, että konna ampui.
Mitä? Tämä on melkein ohi.
En jaksa enää, Hank.
Kyllä se sopii minulle. En pelkää.
- En pelkää. Tämä sopii kuvaan. - Lopeta tuo, Jacob.
Anna minunkin tehdä jotain.
En halua muistella tätä loppuikäni.
Sinä saat istua verannalla, minä en jaksa.
- Enää pari tuntia... - Se sopii hyvin sinullekin.
Sinulla on jotain, minkä vuoksi elää.
Minä en halua olla täällä.
- Ei... - Anna minunkin tehdä jotain.
Mutta sano pienelle tytöllesi, että se nalle on minulta.
Teet sen, jos rakastat minua.
Saat tilaisuuden. En katso sinuun päin.
En katso sinua, mutta ellet sinä tee sitä-
- teen sen itse, ja silloin me molemmat olemme kusessa.
Siitä ei ole hyötyä kummallekaan.
Teen sen itse, ellet sinä suostu. Ihan varmasti!
Hullu juttu, että löysimme tuon helvetin lentokoneen.
Jacob!
Koulutettu henkilö huomaa valehtelun helposti.
Kirjojen "harhaileva katse" ei ole keksitty juttu.
Ääni on monotoninen-
- ja eleet joko konemaisia tai liioiteltuja.
Yksityiskohdat jäävät hämäriksi.
Joskus kuulusteltava peittää suunsa puhuessaan.
Huomasitteko mitään näistä ampumassanne miehessä?
Hän valehteli. Hän ei ollut FBI:stä.
Hän oli Vernon Bokovsky, lentokoneen ohjaajan veli.
He kidnappasivat McMartinin tytön viime vuonna.
- Tyttö tapettiin. - Lunnaat olivat 4,4 miljoonaa.
Haluatteko kokeilla?
- Suuri osa rahoista on kateissa. - Löydämme ne aikanaan.
Niinkö?
Rahat olivat hallussamme kaksi tuntia.
Emme uskaltaneet merkitä niitä. Se olisi voitu huomata.
20 agenttia kirjoitti muistiin setelien sarjanumeroja.
He saivat ylös noin 5000 numeroa. Se on 10% seteleistä.
Nyt vain odotamme, että seteleitä alkaa löytyä.
Sadan dollarin rahoja jakeleva henkilö jää lopulta jonkun mieleen.
Ei, Hank!
Me voisimme paeta, lähteä Etelä-Amerikkaan tai Australiaan.
Älä, Hank!
On päiviä, jolloin en ajattele yhtään mitään.
En rahoja...
... tai murhia...
... tai Jacobia.
Päiviä, jolloin yritämme olla niin kuin muutkin ihmiset.
Niin kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Mutta sellaisia päiviä tulee hyvin harvoin.
Suomennos: Kai Laine Suomalainen Teksti Oy