Da jeg var gutt fortalte faren min meg -
- hva han mente skulle til for å være lykkelig.
- Endelig. Det er nyttårsaften i kveld. - Beklager at jeg er sein.
- Ble du til de kastet deg ut? - Ja.
Enkle ting, egentlig.
En kone man elsker. En bra jobb...
Venner og naboer som liker en og respekterer en.
En stund, uten å være klar over det, -
- hadde jeg alt det.
Jeg var lykkelig.
Tom, vi snakket om at jeg kunne gå tidlig i dag.?
- Hei, Hank. - Godt nyttår.
Godt nyttår. Skal dere ut og ake?
Får jeg være med? Vær så snill.
Hei, Carl.
Du burde ta penger for det der.
Det ville gi mer enn lønna mi.
Elskling, det er meg.
- Hvordan har du det? - Fint.
- Jøss. - Hun har vært aktiv i dag.
Du får visst en lang ettermiddag.
- Han har med seg Lou. - Søren.
Jeg skal bare ligge her og daffe.
Jacob!
- Hva skal han? - Sitte på hjem.
- Det er litt av en omvei. - Vi setter ham av etterpå.
Du burde måke her.
- Du skal få 25 cent for å gjøre det. - Jeg kunne trenge dem.
Se på Lou.
- Hold denne. - Du har ikke hilst på MaryBeth.
Hank sier hei, MaryBeth.
- Det har vært noen andre her. - Dem har jeg lagt der.
Når da?
Får vi bare komme hit i dag?
- Hva er det med deg? - Jeg vet ikke.
- Jacob! Jeg skriver navnet mitt. - Vent, jeg kommer og hjelper deg.
- Hva tror du han sa? - At det var en gryte.
Nei, følg med nå.
- Dette er cowboyen. - Og han sier "møh".
Nei, han som står i veikanten sier:
"Det er bare en ananas."
Skjønner?
Bokholderen skjønner den ikke.
Pass!
- Gikk det bra, bisken? - Ut med deg!
Se her. Bilen min!
MaryBeth!
Hun kommer tilbake.
Dette er et naturreservat. Ingen får jakte her. Legg det tilbake.
- Den har ødelagt bilen min. - Og hva så?
Vi skal ikke på jakt.
- Vi skal bare gjøre opp et regnskap. - Akkurat. Vi gjør opp et regnskap.
Vent! Jeg er ikke kledd til dette.
MaryBeth!
Se på alle de fuglene.
De bare venter på at noe skal dø så de kan spise det.
Bare vi hadde noe å drikke.
- Alltid beredt. - Flott, la oss drikke oss fulle.
Sånn er han bestandig.
Akkurat som den typen, du vet.
Husker du? Vil du ha en slurk?
Drikker du ikke før etter kl 17?
Eller er du redd for å bli smittet med noe?
Hank...
Kutt ut det tullet.
Det var et såkalt "insinuerende" kast.
Det sa du sist vi var sammen.
"Hint" var ikke bra nok, nei.
Du måtte briljere med fremmedord.
Tenker du over noe som skjedde for to måneder siden?
Kyss meg bak.
Dæven.
- Jøss. - Det er et fly.
Sikkert en full lege. De krasjer bestandig.
- Det har truffet de trærne der. - Jeg ser ikke noe.
Skrap bort snøen fra frontglasset.
Jeg ser ikke en dritt.
Døra har satt seg fast.
- Jeg ser fortsatt ingenting. - Jeg ser piloten!
Han har funnet noen.
Er du i live?
Du der...
Få meg ut!
- For pokker, Hank. - Jeg drar ut denne.
Så du alle de fuglene?
Om jeg så fuglene? Bare hjelp meg ut herfra.
Legg dette på såret. Du har spjært frakken din.
Jøss, se her!
Jøss... Hvor mye er det?
Det er 100-dollarsedler. Bagen er full av dem.
- Er det ekte sedler? - Ja visst, din dust.
- Hvorfor flyr noen rundt med det? - Det er sikkert narkotikapenger.
Sikkert. Fyren var narkotikahandler. De flyr alltid rundt med formuer.
- Det er skitne penger. - Skitne? Mener du at de er falske?
Nei, de er ekte.
Det er en sak for politiet. En av oss må hente politiet.
Vent litt nå.
Hva om vi ikke innleverer dem?
Vil du beholde dem? Han vil beholde dem. Den var god!
- Hvorfor ikke? - Fordi vi havner i fengsel.
- Det er å stjele. - Fra hvem? Fra ham?
Han gir blaffen.
Nei, han er jo død.
- Litt av en vits, hva? - Vi bare later som ingenting.
- Nei, vi blir tatt. - Så hold deg utenfor, Hank.
Vi trenger deg ikke. Desto flere penger til oss.
Kjenner du ordet "medskyldig", Lou? Dette er tåpelig.
- Hvorfor skulle vi bli tatt? - Fordi noen vil lete etter pengene.
Når de finner flyet tomt kommer de etter oss.
Tull, det er skitne penger. Purken vet ikke engang at mannen eksisterer.
Ingen vet noe unntatt oss.
Vi har bare funnet en skjult skatt.
Den amerikanske drømmen i en bag, og den vil han la ligge.
- Den drømmen må man jobbe for. - Da er jo dette enda bedre.
Hvis den typen var narkotikahandler er vi omtrent som Robin Hood.
Du har ei nydelig kone, dere skal ha barn. Du tjener ikke all verden.
- Kunne du ikke tenke deg en slant? - Jo, men vi kan ikke bare ta dem.
- Kanskje det er finnerlønn. - Og kanskje ikke.
Jeg tør vedde 10000 dollar på -
- at når de finner flyet -
- vil ikke pengene bli nevnt med ett ord.
Hvorfor innlevere dem før vi vet om noen leter etter dem?
Han har rett.
Klør det, så la det klø.
Det er bak til eget ris, hva?
Eller, eller...
Jeg vet hva du mener.
Jeg kunne jo oppbevare dem.
- Hvor lenge? - Til våren, når de finner flyet.
Og så?
Hvis ikke de nevner pengene deler vi dem og forlater byen.
- Hvorfor skulle du oppbevare dem? - Ellers vil jeg ikke være med.
Stoler du ikke på oss? Er det det du mener?
Ikke med så mange penger.
Spør noen etter pengene, brenner jeg dem.
Skjønner dere? Sånn blir det.
Hvis ingen nevner pengene deler vi dem og flytter fra byen.
Jeg er med på det.
Men vi teller dem først.
- Det er sikkert en god idé. - Enig.
Dette er sprøtt!
- Hva vil du kjøpe, Jakey? - En ny lastebil.
Kjøp en stilig sportsbil. En TransAm.
- Ja, i mine villeste drømmer. - Du kan kjøpe en hel flåte av dem.
- Hvor har du vært? - Nye sko til babyen!
...4360000, -
- 4370000, -
- 4380000, 4390000, -
- 4400000!
Se på dem. Se så pent og likt det er.
- Hvor mye blir det til hver? - En og en halv million...
- En og en halv million? - Hører dere noe?
Inn i bilen. La meg føre ordet. Fort dere. Gjem pengene!
Inn i bilen og lat som ingenting.
- Hei, Carl. - Motortrøbbel?
- Nei, Jacobs hund jagde en rev. - Opp i et tre?
Vi trodde det, men da vi skulle gå etter henne, kom hun tilbake.
- Hva har hendt med pannen din? - Jeg gikk på ei grein.
Er broren din arbeidsløs ennå? Og Lou?
- Ja, han også. - Synd.
Best vi kommer oss hjem.
- Hei, Jacob. - Hei, Carl.
- Jeg trodde du prøvde å unngå meg. - Hva?
Du ble sittende der inne som om du ville unngå meg.
Nei, jeg bare satt inne i varmen. Det er kaldt ute.
- Best vi... - Har du fortalt ham om flyet?
- Det hørtes ut som et fly. - Hvilket fly?
- Har dere hørt et fly? - Han hører alltid så mye rart...
- Få høre, Jacob. - Nei, vi må hjem.
- Kom, vi drar. - Godt nyttår, Carl.
- Skal jeg ikke gi dere en hånd? - Nei takk.
Du har gjort mye dumt, Jacob, men det der tok kaka!
- Det var min idé. - Genialt!
Når de finner flyet uten pengene regner de ut hvem som tok dem.
Det er jo poenget. Vi hadde ikke sagt noe hvis vi hadde tatt dem.
Han sa ikke at vi så flyet, bare at vi hørte et med motortrøbbel.
Skal jeg brenne pengene? Jeg vil ikke i fengsel for dette.
Risikerer vi å bli tatt, går pengene opp i røyk.
Forstått?
"Det var en ananas."
- Dette blir nok festlig. - Hvor faen har du vært?
Du kommer alltid når jeg er ferdig med å måke.
Hei, Nancy. Ikke kast på MaryBeth.
Ikke et ord til henne.
Før eller siden vil hun spørre hvor alle pengene kommer fra.
Du kan si det når vi har bestemt oss for å beholde dem.
- Det gjelder Sarah også. - Selvsagt.
- For pokker! - Du lovet å måke, din latsabb.
- Jeg har en god unnskyldning. - Vi ses, Lou.
Jeg vedder på at han sier det. Han kan ikke dy seg.
Hei, skatt.
Hvor har du vært?
- Jeg ble nesten urolig. - Beklager at jeg er sein.
- Hva har hendt? - Det er bare et risp.
- Får jeg spørre deg om noe? - Ja visst.
Tenk deg at du gikk en tur i skogen og fant en bag full av penger.
Fire millioner dollar, for eksempel. Ville du beholde dem?
- Nei. - Hvorfor ikke?
- Det er å stjele. - Hva om ingen savner dem?
Gi deg... Fire millioner som ingen savner?
- Hvem sine penger er det da? - Dine.
Mine? Men hvem tilhørte de før?
- En bankraner. - Da er det bankens penger.
Ok, en narkotikahandler.
Hank, dette er tullete.
Du vil at jeg skal si noe bestemt, at jeg skal gi deg rett -
- eller noe sånt, men jeg ville ikke ta dem.
Sånn er jeg.
De er ekte.
Vi vil aldri mer være i pengenød.
Vi er ikke i pengenød nå.
Du har en bra jobb. Vi trenger dem ikke.
Vi skader ingen ved å beholde dem.
Er det ikke bare hvis man skader noen at det er en forbrytelse?
Det er en forbrytelse hvis det er ulovlig, punktum.
- Man blir arrestert og fengslet. - Nei. Pengene er eneste bevis.
Vi gjemmer dem og venter. Kommer det noen etter dem -
- brenner vi dem, og ferdig med det. Vi har kontrollen.
- Hva med Jacob og Lou? - Vi har pengene, vi bestemmer.
Det virker så dumt å gi avkall på dem -
- før vi vet om noen leter etter dem.
Tiden er inne. Det er ikke champagne, men...
Godt nyttår.
Du må legge noen av pengene tilbake.
- Hva? - Mange. 500000.
Når de finner flyet tror de ikke at noen har vært der.
Ingen vil tro at noen etterlater så mange penger.
Men resten beholder vi?
Dra ut dit i morgen tidlig. Da kan vinden nå å dekke sporene dine.
- Men ikke et ord til Jacob. - Tror du han ville hente dem?
Det gjelder å være forsiktig. Fra nå av må vi være forsiktige.
Tenke framover hele tiden.
Jacob.
Jacob, lukk opp.
Det var dumt av meg å flytte piloten. Vi må sette ham på plass igjen.
Du må holde utkikk.
Kommer det noen, later du som du holder på å skifte hjul.
- Den holder ikke. - Hvorfor ikke?
Det er ikke punktert.
Du er ikke så dum, hva?
- Jeg har øynene med meg. - Så se og lær.
Kult.
- Har du fått motorstopp? - Nei, punktert.
Jeg har skiftet hjulet. Det gamle ligger bak.
Det er helt flatt, men nå er alt i orden.
Så du den fordømte reven skjene forbi inn i skogen nå nettopp?
Nei, jeg har ikke sett noen rev.
Hadde du stått der jeg sitter, ville den ha bitt deg i ræva.
- Ikke gjør noe dumt nå. - Nei, bli her!
Jacob!
- Å nei... - Hva i huleste.?
Jeg slo bonden. Han ville gå etter reven.
Jeg ville forhindre ham i å finne flyet.
Hør på hjerteslaget hans eller noe. Han kommer seg vel?
- Du har jaggu drept ham. - Hva skulle jeg gjøre?
- Han er død! - Det kan ikke være sant.
Kan vi ikke bare...
Kan vi ikke gjenopplive ham? Gi ham hjertemassasje?
- Vi må kunne gjøre noe! - Hva gjør du?
- Hold opp! - Gi ham hjertemassasje!
Ligg stille mens jeg finner på noe.
Ikke få panikk. Har noen biler kjørt forbi?
- Biler? - Har noen kjørt forbi?
Hvordan det?
Vi må fingere en ulykke.
Ta beina hans.
- Nei, det går ikke. - Hva mener du?
Vi etterlater fotspor som de kan følge fra åstedet.
Kjør bilen bort til brua. Jeg kjører ham på snøscooteren.
Du kommer først, men du må ikke stanse.
- Folk må ikke se... - At jeg sitter og venter.
- De kommer ikke og tar meg, vel? - Nei da, jeg lover. Fort deg nå.
- Det går bra, ikke sant? Du kommer? - Ja da. Kjør nå.
Kjør!
Dwight?
- Dwight! - Broren din...
Han slo meg.
Ring til politiet.
Hent politiet.
Hva skal du? Vi må komme oss unna.
Det er for dumt. Dette røyksløret gjør det bare verre.
- Sett deg inn i bilen! - Vi sier sannheten.
- Om pengene, og at jeg slo ham... - Du lager fotspor!
Dette er min beslutning. Min, ikke din!
Du drepte ham ikke.
Vi var to om det.
Hva prater du om?
Han var i live da du kjørte. Jeg kvelte ham.
Altså er det min beslutning.
Det går bra. Det så ekte ut.
Og hvis det ikke ligner en ulykke...
- Hvorfor skulle noen mistenke oss? - Fotsporene dine fører bort til flyet.
Det begynner snart å snø.
Var det noe blod?
Jacob slo ham. Kom det blod på veien eller i snøen?
Jeg husker ikke. Alt gikk så...
Det snør snart. Det dekker alle spor etter oss.
Han var tilsynelatende på vei over denne snødriven -
- da snøscooteren hans veltet og kastet ham ned i den iskalde elva.
Politiet fant liket ved firetiden i ettermiddag.
En tragisk start på det nye året for en lokal familie.
Tilbake til studio.
Bare Jacob fortsatt trodde at han drepte ham.
- Skremmer det deg? - Ja. Tenk om han sladrer.
- Nei, det jeg gjorde. - Det du gjorde?
Du gjorde det fordi du var trengt opp i et hjørne.
Ville du ha gjort det hvis du hadde vært der?
Jeg må vite om det er mulig.
Elskling...
Hører du etter, Hank? Hver mandag kjøper jeg to sekker korn.
To sekker i uka, fire ganger i måneden, det blir åtte sekker.
1. desember var en mandag, så det var fem mandager i den måneden.
- Var det fem uker i desember? - Nei, det var fem mandager.
Jeg tar den.
- Hank, det er meg. - Et øyeblikk. Se på kalenderen.
- Jeg må snakke med deg. - Jeg er opptatt, Jacob. Hva er det?
Møt meg ute på gården. Gården vår.
- Hva er det? - I lunsjpausen din. Halv ett.
Alt i orden, mr Schmitt? Takk for besøket.
Jeg har ikke tid til å kjøre ut dit... Jacob?
Jacob? Hva gjør du her?
Pass deg! Jeg kjøper den tilbake.
Jeg setter den i stand, så den blir like fin som i mors og fars tid.
Vi har drøftet dette. Når vi har delt pengene, drar vi.
Skal jeg bare dra min vei helt alene?
Hvor vil du si du har pengene fra?
Vi sier til folk at Sarah har arvet.
Ingen her kjenner familien hennes.
Dere kan ha kjøpt gården og latt meg forpakte den.
- Det går ikke. - Jeg trodde du ville bli glad.
Jacob... et gårdsbruk, ærlig talt.
Man kjøper ikke bare en gård, den må drives.
Man må ha greie på maskiner og såkorn.
Du vet ingenting om gjødsel, sprøytemidler, vanning og vær.
- Det går med deg som med far. - Og hvorfor gikk det slik for ham?
Det skal jeg si deg: Han tok opp lån og kunne ikke betale avdragene.
- Hva brukte han pengene til, tror du? - Han hadde ingen forretningssans...
Tror du han brukte dem på gården? Nei, de gikk til utdannelsen din.
Hvordan tror du ellers han hadde råd til det?
- Utdannelsen min... - Jeg skulle ha overtatt gården!
Hva får jeg? Jeg skulle hatt gården.
Jacob, hele verden er åpen for deg.
Det blåser jeg i.
Du kan dra akkurat hvor du vil.
Det er dette jeg vil.
Jeg vil være her. Det er mitt hjem, Hank.
Hei, skatt. Jeg må vise deg noe.
- Hva er det? - Jeg fikk det fra filialen vår.
- "FBI finner liket av arvingen." - Løsesummen var 4,4 millioner.
Pengene er forsvunnet.
- Var han i flyet? - Vanskelig å si.
Ansiktet hans var...
DRAPSDUO SKYTER SEKS OG KI DNAPPER ARVI NG
Det forandrer situasjonen.
Nå kan vi ikke si at vi ikke stjeler dem.
Nå vet vi bare hvem vi stjeler dem fra.
- Vi trodde det var narkopenger... - Du trodde. Dette er bra.
Det er fint at vi vet hvor pengene kommer fra.
Jeg var redd de var merket. Det står at det var de ikke.
"De forlangte umerkede sedler."
Skjønner du?
Du er bare paranoid. Nå er det overstått. Alt går bra.
Sarah, kom hit litt.
- Jeg kommer nå. - Vi ses i kveld.
- Lukk opp. - Hva vil du?
- Bare heve et mindre beløp. - Gå hjem med deg.
- Det er beinkaldt. Be meg inn. - Bare et øyeblikk.
Jeg skal tidlig opp på jobben i morgen.
Jeg vil ha andelen min. Jeg vil ha den.
Selv om jeg hadde pengene her ville du ikke få noen.
De er ikke dine!
Noen av dem er faktisk mine.
Noen av dem er kanskje dine -
- hvis vi beholder dem.
Vi avtalte å gjemme dem til det var sikkert å beholde dem.
Ok, så bare gi meg en bunt.
Så får jeg resten senere.
Hvis du spør igjen, brenner jeg dem i morgen. Skjønner du?
Du bløffer.
Det er bløff. B-L-Ø-F-F!
Tør du satse på det?
Jacob har fortalt meg en liten hemmelighet, hr. bokholder.
Jeg vet hva som hendte med Dwight Stephanson.
- Du drikker for mye... - Gi meg en av de buntene.
Jeg har ikke pengene her. De er gjemt et annet sted.
Det ville være synd hvis noen ga Carl Jenkins et vink om -
- at det kanskje var noe muffens med Dwight Stephansons ulykke.
Han kjørte av brua... Tror du på det?
Ærlig talt, Lou. Husk at du er en tyv selv.
Vi er sammen om dette. Blir en av oss tatt, blir alle.
For pokker...
Jeg trenger andelen min.
Jeg er blakk.
Og jeg skylder folk penger.
- For pokker, Lou... - Du må hjelpe meg.
Ok, vent her.
- Her. - 40 dollar?
Jeg har ikke mer. I morgen kan jeg heve noe på sparekontoen vår.
Det tar en hel dag å kjøre dit hvor pengene er.
Jeg kan ikke hente dem før Sarah har født.
- En hel dag? - Ja.
- De ligger i en boks ved motorveien. - Hvorfor faen ligger de der?
De er i sikkerhet der. Ingen må kunne sette dem i forbindelse med oss.
- Hvordan skulle det kunne skje? - Carl vet f. eks. om flyet, ikke sant?
Og hvem sin idé var det?
Ja vel.
Men vi henter dem når hun har født. Og deler dem.
Greit?
Hank...
Hei sann...
Jeg leter etter Hank og Sarah.
Se her.
Er det barnesete i bilen? Er det montert for tiden?
Se hvem som er her. Belesset med gaver og gratulasjoner.
Vennligst signér her.
- Hasard? Hvor? - På et kasino. Han tapte stort.
- Hvor stort? - Vet ikke.
Gratulerer.
- Gratulerer. - Den babyen lignet en liten tomat.
Hvordan kunne du sladre til ham?
Jeg står på for din skyld, og så forråder du meg.
- Hva mener du? - Det er som om det er to lag.
- Hvorfor snakker dere begge om lag? - Hvem snakker om lag?
Jeg er på begges lag. Vi er sammen om dette.
Hvis du skulle velge mellom oss, hvem ville du velge?
- Hvorfor må jeg velge? - Jeg vil vite det.
Meg eller Lou?
Ærlig talt, Hank.
Jeg ville velge deg, broren min.
Jeg har kjøpt en presang til babyen.
Nei, jeg fant den hjemme, -
- men den er fin. Tro meg, du vil like den.
Vent til du ser den.
Takk.
- Den er brukt. - Få se på den.
Jøss, det er den han hadde da vi var små.
- Da er det vel en søt tanke... - Bjørnen Buddy.
Her er veslejenta deres.
Har du henne? Hun er nok sulten.
Rekk meg puten. Takk.
Hei, jenta mi.
Hun er sulten.
Kjøp en av de små båndopptakerne.
- En diktafon til å ha i lomma. - Hvorfor det?
- Du skal oppta Lous mordtilståelse. - Hva prater du om?
Ta ham med ut på byen og drikk ham full.
Etterpå drar dere hjem til ham og tuller og tøyser.
Later som dere tilstår til politiet.
Først du.
Så Jacob og så Lou, og det opptar du.
- Det kan jeg ikke. - Jo, hvis Jacob hjelper deg.
Jacob kan få ham til det.
Men selv om han tilstår på båndet hjelper det ikke.
- Hvem vil tro på det? - Blås i det.
Bare Lou tror på det selv og ser at Jacob holder med deg.
Det er alt.
Vi kan vel prøve. Det kan ikke skade.
Vel?
Jeg ber deg bare om å ringe til ham:
- "Hank har bedt oss ut på drinker." - "Hank har bedt oss ut på drinker."
- Du ber aldri noen på drinker. - La meg snakke ferdig.
Si at jeg har gått med på å dele pengene, og det skal feires.
Du vil at jeg skal narre vennen min?
Skjønner du ingenting? Forstår du ikke situasjonens alvor?
- Han kan få oss i fengsel. - Det gjør han ikke.
Jeg tør ikke ta sjansen på det. Ikke nå, med babyen...
Jeg kan ikke risikere fengsel.
Hva med Sarah? Hva skulle de gjøre?
Jeg må bli kvitt det juletreet. Det er knusktørt.
Hør etter.
- Hva ville far ha sagt? - Hold far utenfor.
Ville han ikke at vi skulle holde sammen?
Du vet ikke hva far ville. Hold ham utenfor.
Hva om jeg hjelper deg med å kjøpe gården tilbake?
Ok?
Jeg skal hjelpe deg med å kjøpe gården tilbake.
Men først må du hjelpe meg.
Jeg ville bare si at treet er så tørt at det kan ta fyr.
Jeg ignorerte deg ikke.
Jeg ville bare snakke om en praktisk ting.
For ikke å grise til teppet...
- Skatt... - Hei, Sarah.
- Hei, Jacob. - Jeg har tatt av skoene.
Pen skjorte.
Nå skal jeg ta den.
- Jeg må slå lens. - Du vet veien.
- Hei. - Hva gjør han her?
- Jeg har bedt ham til middag. - God idé.
Har han innvilget?
- Jeg måtte love ham gården. - Vi avtalte at du skulle si...
Hvor skulle han dra, Sarah? Skal han bare kjøre sin vei?
Jeg vet ikke. Men hvis han blir, blir vi avslørt.
- Jeg vet det. - Det ender med at han tabber seg ut.
Jeg vet det...
Jeg skulle ønske han kunne bli.
Husker du hva hun gjorde?
Hun ble så redd at hun ringte etter brannvesenet.
- Og de kom farende. - Ja, alle kompisene til far.
Han kjente alle brannmennene, og der stod de.
Og der satt han med ispose på hodet.
Han følte seg som en idiot fordi de trodde det var noe akutt.
Ok... Kallesignalet.
- Mer vin? - Er det en baby-walkietalkie?
Husker du da vi fikk walkietalkier i julepresang?
Jeg tenker ofte på den tiden, men det er rart å snakke om det.
- Du husker alt sammen, hva? - Ja. Jeg pratet jo alltid med far.
- Jeg vet det. - Jeg var alltid så nervøs.
Men han...
Hvis han var i samme situasjon som vi er nå...
- Han ville gjøre det samme. - Antakelig.
Han ønsket alltid å ha nok til å kunne slappe av.
Å ha nok til dagen og veien. Men det hadde han ikke.
Hvis dette hadde hendt for ham -
- ville han fortsatt være her. Da ville han aldri ha gjort det.
- Gjort hva? - Tatt livet av seg.
Hva? Hva snakker du om?
Far tok livet av seg. Det vet du godt.
Hva er det du sier? De var fulle og kjørte av veien.
Ja, på Jacksboro Road hvor han kjørte hver dag?
Der svinger man ikke plutselig feil. Han kjørte der 8000 ganger i året.
Skulle han plutselig glemme veien? Ærlig talt.
Han regnet med at forsikringen ville ordne opp.
- Han ville... - Hva da?
Det vet du. Tenk deg om.
Jeg prøver bare å si at jeg kanskje har tatt feil av deg, Hank.
Fordi du er litt mer... Man kan vel si...
...alvorlig enn meg.
Og derfor kan du virke litt stiv.
Hvis man ikke kjenner deg.
Og hvis man ikke kommer inn bak fasaden.
Og kanskje kan det også hende...
...at jeg kan være en drittsekk.
- Du? Gi deg. - Jo... Nei, nei, nei!
Jeg vet hva jeg snakker om.
Men ferdig med det. Det er fortid nå, ikke sant?
Eller hva sier du?
- Det høres bra ut. - Ja. Lev og la leve.
Jeg må slå lens.
Ikke det blikket.
Tufs!
Synes du det er gøy?
Er det gøy å spenne bein for en som skal på do?
- Hør her, kompis... - Du er ikke kompisen min.
Disse to er kompisene mine. Du er faen ikke kompisen min.
Skjønner? Bare kom an.
Kom. Han er ikke umaken verdt.
Vi kan ordne det utenfor. Jeg moser deg utover fortauet!
Og du holder kjeft, rasshøl!
- Du burde ikke... - Dra til helvete!
Skal dere pisse, så gjør det utenfor.
Altså, den ene karen står fram og sier:
"Vet dere hva?"
"Han hadde det fint inntil vi vridde rundt halsen på ham."
"Men da døde han jaggu." Fikk du den?
Jeg kan også en.
En gammel fyllik satt og fortalte de to svirebrødrene sine vitser -
- så kona hans ikke fikk sove. Og hun skulle faktisk på jobb.
Derfor ble hun så forbanna at hun kom ned og meddelte -
- at hvis han ikke holdt kjeft måtte han finne et nytt losji.
- Skjønte du den? - Gi deg, skatten...
Hva venter du på? La oss få det overstått.
Jeg vil ikke, Hank.
- Det er lusent. - Vi hadde en avtale.
Det er galt av oss.
Stille...
- Best vi demper oss. - Huff da.
Ja, du forstår.
Hva faen er det med deg, Hank?
Har du sett hvordan Hank drikker?
Han drikker whisky som...
Som den TV-reklamen -
- for det man gurgler halsen med.
Du ligner en fugl.
Leker du storebror nå? Skal du lære meg å drikke whisky?
- Har du sett noen drikke sånn? - Nei, jeg tror ikke det.
Jeg drikker ikke slik. Det gjorde ikke faren min heller.
Vi har ingenting til felles, bortsett fra etternavnet.
Du er mer som en bror for meg enn han er.
Vis hvordan han går over et jorde.
Han blir ikke sur. Vel, Hank?
- Går over et jorde? - Over et jorde.
Akkurat som da han gikk i snøen.
Han legger ut med å ligne en vaktel eller noe sånt.
"Hei, gutter. Vent."
"Vent på meg. Jeg er ikke kledd til dette."
Du hadde på deg de derre jåleskoene.
Ta den hvor kråka flyr ut og hakker ham i hodet. Den er god.
Ja, det var gøy.
Som om han fikk støt eller noe.
Vi skulle aldri ha latt ham gjemme pengene.
Jeg mener det. Vi skulle aldri ha gjort det.
Aldri. Se som han titter på oss.
Som om han er bedre enn oss. Som om han eier oss.
- Vi har fått nok. Vi drar hjem. - Beholder du pengene?
Du ville jo at jeg skulle velge side.
Var det ikke det du sa?
- Hva prater du om? - Vet du hva han kommer til å gjøre?
Han kommer til å krype inn til Carl som en slange og tilstå alt sammen.
- Du ville sladre for å redde deg selv. - Kjør meg hjem. Jeg vil gå.
Vil du ikke vente litt? Nei, vi har mer i posen til deg, Hank.
Jeg har en idé. Nå later vi -
- som om Hank tilstår til Carl. Du er Hank og jeg er Carl.
Kom igjen, du spiller Hank som banker på døra til Carl.
- Du er bedre til å spille ham. - Nei, du er så morsom når du er full.
Du banker på. Jeg sitter ved skrivebordet, og tufsen kommer inn.
- Med halen mellom beina. - Jeg kommer nå.
- Hallo. - Carl?
- Det er Hank Mitchell. - Morn, Hank.
- Jeg må snakke med deg. - Om hva?
Det gjelder Dwight Stephanson.
- Han døde ikke i en ulykke. - Ikke det?
- Jeg drepte ham. - Drepte du Dwight Stephanson?
Riktig. Jeg kvelte ham med skjerfet hans -
- og så kastet jeg ham i elva.
Jeg fingerte en ulykke.
- Hvorfor det? - Det holder.
4,5 millioner er mer verdt enn den gamle gubbens liv.
Nå kommer jeg til der hvor du tilbyr å vitne mot oss.
- Jeg drepte ham. - Drepte du Dwight Stephanson?
Jeg kvelte ham med skjerfet hans -
- og så kastet jeg ham i elva.
Har du opptatt det?
Jeg fingerte en ulykke.
- Hvorfor det, Hank? - Det er din tilståelse.
- Du tilstår at du drepte Stephanson. - Det er ingen som tror på det.
Alle kan høre at det bare er kødd.
Hvorfor skulle noen tro det?
Hvis vi to går til Carl i morgen og beskylder hverandre for mordet, -
- hvem tror han på da? Deg?
En 40-årig arbeidsløs taper som er stolt over å være byens drukkenbolt.
Eller meg? Jeg har en jobb.
Jeg drikker meg ikke full og banner til kona på åpen gate.
Jeg sover ikke rusen ut i andres porter.
Hvem tror han på?
Nå er vi alle i samme båt igjen. Ikke sant, Jacob?
- Vi er sammen om dette. - Ja, mer er det ikke i det.
Det er ikke for å skade deg. Det er bare så du ikke skader ham.
- Hvis du gikk bort og tilstod... - Et øyeblikk.
Sier du at du visste om dette?
- Slapp av. - Han bruker det ikke med mindre...
Er det det du sitter og sier? At dere var sammen om dette?
Han vil hjelpe meg med å kjøpe gården tilbake, Lou.
Da er det greit, hva?
Lou, du må ikke bli sint. Vi ville bare...
Lou...
Stå stille!
- Hva gjør du? - Hit med det båndet!
- Du går ikke før jeg får båndet! - Ja da.
- La ham være. - Ellers skyter du meg, Jake?
- La ham være. - Du har narret meg! I mitt eget hus!
Hva foregår?
- Jeg trenger de pengene! - La ham være.
Jeg trenger dem i morgen, ellers tar de bilen min.
- Legg bort geværet. - Han har en jobb.
Du og jeg trenger de pengene. Han vil bare ha dem!
- La ham være. Legg bort geværet. - Nei! Hold kjeft!
- Lou, du må ikke. - Tror du han er din venn?
- Legg det bort! - Du betyr ingenting for ham. Vel?
Ro deg ned og la oss snakke om det.
Det var en insinuasjon!
- Lou... - Legg bort geværet.
- Nå blir det alvor. - Nei, Lou. Du må ikke!
Gutten min, gutten min...
Gutten min!
Hank, bli her og snakk med meg.
Hva er det som skjer?
- Ta det rolig, Nancy. - Ring 112.
Det skal jeg, men først må vi finne ut hva vi skal si.
Du så det. Det var en ulykke. Han var full og gal.
- Du drepte ham for å få pengene. - Nei, du får andelen hans.
Tror du at jeg lar dere beholde pengene?
Hold opp.
Hva gjør du? Ro deg ned.
- Nei, ikke gjør det... - Jeg hadde ikke tenkt å...
Du så jo at det var selvforsvar. Vent!
La oss snakke sammen om det.
Hank?
Hallo? Noen er blitt skutt.
Hank Mitchell. Jeg er hjemme hos Lou Chambers på County Road 27.
De er døde begge to.
Å gud, kom fort!
Jacob?
Jake, hva gjør du?
Takler du det?
Vi kan komme oss ut av det, men vi har ikke mye tid.
Hør godt etter hva jeg sier.
De kranglet, ikke sant? De var fulle begge to.
Lou begynte å dytte til Nancy.
Vi prøvde å stoppe ham, og så ble han forbanna og hentet geværet sitt.
Hun løp ut etter pistolen sin.
Vi løp ut etter geværet ditt.
Da vi kom inn igjen hadde han skutt henne alt.
Han skjøt vilt omkring seg. Inn i veggene og opp i taket.
Han skjøt etter meg også, men traff ikke.
Så siktet han på brystet mitt, og akkurat da han skulle til å trekke av -
- skjøt du ham.
Du reddet livet mitt.
Skjønner du? Det var selvforsvar.
Kom igjen, Jacob. Jeg vil høre deg si det.
De kranglet.
Lou ble forbanna.
Han skjøt inn i veggene og opp i taket.
Hva gjorde vi?
Vi løp ut til bilen.
Løp du ut sammen med Jacob?
Jacob sier han løp ut etter geværet alene.
Han sa...
Lou jagde deg ut av huset etter at han hadde skutt Nancy.
Sa Jacob det?
Tja...
Han kan vel ha oppfattet det slik.
Fordi...
Han gikk faktisk alene ut til bilen.
Jeg fulgte etter.
Men da jeg hørte skuddet som drepte Nancy -
- gikk jeg tilbake til huset.
Jeg stod på verandaen da Lou kom ut.
Og så løp jeg ut på gårdsplassen.
Så derfor...
Derfor sier vel Jacob at jeg løp rundt utenfor.
Gå hjem, Hank. Vi har det vi trenger.
Må de hvile i fred.
Må deres sjeler og alle våre kjæres sjeler -
- hvile i fred.
Hun vil visst gjerne opp.
- Hvem kan det være? - Jeg vet ikke.
Det er Carl.
- Hei, Carl. - Håper ikke jeg vekket dere.
Nei, vi skulle til å legge oss.
Jeg er fordømt lei for dette, Hank.
Jeg kjørte forbi Lou Chambers hus -
- og bilen til broren din stod midt ute på veien.
Jeg kom nesten ikke forbi.
Han satt og sov i en lenestol der inne.
Takk for at du kjørte ham hit. Håper ikke det var for mye...
Jeg vet det er en hard tid for dere. Prat litt med ham, ok?
Jeg skal også holde et øye med ham.
Hva faen gikk det av deg? Å dra dit av alle steder.
Jeg fikk omtrent hjerteslag da Carl banket på.
Vi må være forsiktige.
Vi kan ikke ta noen sjanser.
Flytt deg litt.
Ligger du godt?
Jeg burde ikke sove på rommet til babyen. Det er så rent her.
Det går bra. Babyen sover hos oss.
Husker du dette? Allting sovner.
Hodet ditt sovner. Far gjorde alltid slik, ikke sant?
Hodet ditt sovner. Skuldrene dine sovner.
Armene dine sovner. Ryggen din sovner.
Hank, føler du deg ond iblant?
Det gjør jeg.
Jeg føler meg ond.
Kanskje jeg kan få min egen familie.
Når jeg får pengene.
Tror du noen vil gifte seg med meg når jeg blir rik?
- Det kommer ikke an på pengene. - Hank...
Gi deg. Hva med hun... Carrie Richards.
Hun likte deg selv om du var blakk.
Det var annerledes.
Vennene hennes spleiset og lovet henne 100 dollar -
- hvis hun ville være sammen med meg i en måned.
Jøss, Jacob...
Jeg trodde dere var forelsket.
Det var ikke så ille.
Faktisk var det ganske fint. Vi gikk mye på tur sammen.
Vi pratet om mange artige ting.
Jeg holdt henne i hånden en gang vi gikk tur.
Hånden min ble så svett at jeg måtte slippe taket til slutt.
Jeg var vel nervøs. Men det var fint.
Da måneden var slutt -
- hilste hun på meg av og til. Hvis vi traff hverandre på gangen.
Det hadde hun ikke behøvd. Det var hyggelig gjort.
Jeg har aldri kysset ei jente, Hank.
Hvis det skjer fordi jeg er rik er det greit for meg.
Jeg vil bare oppleve det. Prøve det som andre folk gjør.
Jeg blåser i om det er på grunn av pengene.
Jeg blir lykkelig nå, ikke sant?
Klart du gjør det. Det gjør vi alle.
Akkurat.
Og så kjøper jeg gården, ikke sant?
Og får en masse unger fordi jeg treffer ei søt jente som liker meg.
Bare en helt alminnelig kvinne.
Så kan du og Sarah komme på besøk med Amanda -
- og vi kan sitte og prate.
Ta en øl ute på verandaen slik som far og onkel Ted.
Sitter han og dupper, Jack?
Hei, Carl.
Du begynner å bli litt tynn i toppen.
- Skal du ikke ut og oppklare noe? - Kanskje.
Kan du stikke innom kontoret med Jacob i morgen ettermiddag?
- Ja visst. Hvordan det? - Det kommer en kar fra FBI.
Kanskje dere kan hjelpe ham. De leter etter et forsvunnet fly.
- Vi ses klokka 15. - Ja.
Vi stikker av. Vi tar pengene og babyen og reiser ut av landet.
Hold opp! Dere drar dit og finner ut hva han vet.
Vi kan fortsatt nå å brenne pengene. Da har de ingen beviser mot oss.
Alle brikkene er der.
De kan legge sammen to og to.
Flyet, Stephanson, Lou og Nancy.
Alle her kjenner deg som en kjekk og grei kar.
- De finner ut av det! - Nei!
Ingen vil tro at du kunne gjøre de tingene.
Det snødde, -
- men det hørtes ut som en motor som hakket.
Det var alt vi hørte.
Verken et krasj eller motorstøy eller noe.
Har du noe å tilføye, Jacob?
Nei, jeg kan ikke komme på mer.
Det var nok bare en snøscooter.
Det var det. Takk for hjelpen.
Ha det.
Kan dere vise oss hvor det var?
- Naturreservatet? - I morgen, når vinden har lagt seg.
- Hva gjelder det egentlig? - Vi leter etter et fly.
- De stammer ikke fra et ran. - Det sa FBI-mannen.
Det gir ingen mening. Det gjorde kidnappingen.
Han leter etter et fly fullt av penger.
Vi fant bare 100-dollarsedler. Et utbytte fra et ran ville være variert.
Femtilapper, tiere...
Gratulerer, Sarah. Du vet visst mer enn FBI.
Hank...
- Viste han deg skiltet sitt? - Hvorfor skulle han gjøre det?
Vent litt.
Det var han, hva?
Det er storebroren, Vernon. Han leter etter broren sin.
Denne var tynnere og glattbarbert.
- Han har slanket seg og barbert seg. - Hvilken forskjell gjør det?
Jeg må fortsatt vise ham veien til flyet.
- Ikke hvis det er ham. - Hvorfor ikke?
Han skyter dere alle tre. Det er derfor dere skal være med.
- Han vil bli kvitt vitnene. - Men tenk om han er fra FBI.
Kommer jeg ikke, vekker det mistanke.
Jeg ringer i morgen og spør etter agent Baxter.
Vi skal møtes allerede kl 9.
Opphold dem. Så ringer jeg når jeg har snakket med FBI.
- Hvis agent Baxter ikke eksisterer.? - Går du ikke.
Si til Carl at babyen er syk, så du må være hjemme.
- Hva med Jacob? - Si at han er i bakrus og sover.
Han må under ingen omstendigheter bli med.
- Det er en elendig unnskyldning. - Hva vil du da?
- Rusle med frivillig og bli skutt? - Nei, jeg vil ikke bli skutt!
Jeg bare prøver å finne på en plan.
Som den med å avlevere noen av pengene, og Stephanson dør?
Eller den med å oppta Lou på bånd, og to til dør?
Er det en slik plan du mener? Nei, jeg har en plan.
Jeg legger alle pengene tilbake.
Jeg legger dem tilbake, og vi kan leve videre som før.
Møkkapenger!
Er det det du vil?
Møte i fødevarebutikken de neste 30 åra -
- inntil Tom Butler går av eller dør, så du endelig kan få lønnspålegg?
Og Amanda. Tror du hun vil like å gå med avlagte klær?
Leke med brukte leker fordi vi ikke har råd til nye?
- Ti stille. - Og meg.
Hva med meg?
Skal jeg gå rundt resten av livet med et servilt smil -
- og låne ut bøker, for så å dra hjem og lage mat til deg?
De samme måltidene om og om igjen, alt etter hva kupongene rekker til.
Bare gå på restaurant ved spesielle anledninger -
- og selv da velge billige retter.
Ingen drink før maten, og desserten tar vi hjemme.
Tror du det er lykken for meg? Og så er det Jacob.
Henvist til trygdekontoret igjen og en anvist jobb en gang iblant.
Men nå er Lou borte.
Han har bare hunden og den skitne kåken sin. Hvor lenge holder han?
Ti stille!
Det høres skjønt ut, hva? Å leve videre som før.
FBI.
Jeg vil gjerne snakke med... Er agent Neil Baxter til stede?
Hvis ikke Jacob kommer, er det mer av Lindas hjemmebakst til oss.
Forsyn deg.
Det er hennes egen oppskrift. Tørrstekte slanke-smultringer.
Så uspiselige at man ikke får ned nok til at de kan gjøre skade.
Denne Baxter, viste han deg skiltet sitt?
- Skiltet sitt? - Ja, det høres dumt ut.
- Men er de sånn som på film? - Hvordan mener du?
Sånn skinnende sølvfarget med FBI trykt på.
- Nei... - Så du hans?
Nei, men jeg har sett dem før.
- Hvor blir det av ham? - Han vil sikkert vise deg det.
Kanskje du får holde pistolen hans hvis du ber pent.
Etterpå kan vi kjøre en tur i bilen min og slå på blålyset.
Carl, det er Sarah. Har du Hank der?
Han står rett her -
- og prøver å slippe å spise smultringene til kona mi.
- Hvordan har babyen det? - Ikke helt bra. Derfor ringer jeg.
Best du snakker med ham. Ha det bra.
- Hei, skatt. - Det er ham.
Det er ham. Fort deg hjem.
Hank?
- Jeg er nødt til å bli her. - Vi avtalte at du skulle dra hjem.
Hva med Carl?
Be Carl om å fortelle ham hvordan han kommer ut dit -
- og si at dere kommer senere.
- Skal vi dra? - Han skyter dere!
Vi drar.
- Hank? - Ja.
De venter på meg. Jeg må gå.
Hei. Sovet godt?
- Hank, kom hjem! - Sarah...!
Vi ses siden. Ja...
- Vi ses. - Ikke gjør det!
- Jeg elsker deg også. - Vent, Hank.
- Alt i orden? - Vi måtte avtale om i kveld.
Hvor er broren din?
Jacob kommer ikke. Han var på rangel i går.
- Klar, Hank? - Ja.
Du skulle ha spurt meg...
- Jeg glemte lua mi. - Hent den. Det er kaldt ute.
Du så bilen der nede, ikke sant?
Jeg tror det var her, Hank.
Dere stod borte ved naturreservat-skiltet.
Jeg mente at det var der borte.
Der er det bare jorder -
- så der ville bøndene ha funnet det for lengst.
Vi tar et område hver.
Der har vi jo Jacob. Da går det raskere.
Ta med geværet ditt.
Vi deler oss opp.
Hvis du eller jeg finner det, avfyrer vi et par skudd i lufta.
Hank, du tar fløyta.
Hvis du finner det, tilkaller du oss med den.
- Jeg trodde ikke du orket. - Jeg snakket med Sarah.
- Jeg stod opp og følte meg bedre. - Du ser dårlig ut. Noe galt?
- Det var en hard natt. - Kom igjen, folkens.
Jeg tar området i midten.
Carl!
Carl, kom deg unna!
Det ligger her.
Ta pistolen din og få ham til å vise skiltet sitt.
Han har en pistol!
- Han er ikke fra FBI! Han lyver. - Hva prater du om?
Bare gjør det!
Vis ham skiltet ditt.
Nå viser han deg skiltet, Hank.
Pass på ryggen!
Hvor er pengene mine?
Hvor er de?
Inne i flyet.
Så hent dem.
Hva venter du på, gløggen? Inn med deg!
Blir det i dag?
Kommer!
Hvor faen er resten?
Jaså, du var bevæpnet?
Men du er ikke den kaldblodige typen, vel?
Vi får begge en god del å forklare.
Bare jeg.
Jacob!
Hank?
Det går bra.
Ikke gjør det. Du bare forkludrer det.
- Forkludrer det? - La ham ligge.
Skjønner du hva vi skal si?
Carl lånte meg revolveren så jeg kunne varsku dere.
Da jeg så Baxter skyte ham...
- Det går ikke, Hank. - Hva?
- Vi er nødt til å tilstå. - Nei.
- Vi kan ikke... - Jo, det går bra.
Ikke lenger.
Jo, det går bra.
Det er perfekt.
Kom igjen, Jacob.
Hvis vi holder ut et par timer til har vi klart det.
Vil du ikke være lykkelig? Med kone og barn?
Vi to skal sitte ute på verandaen og drikke i mørket.
Men dette er prisen vi må betale.
Her og nå.
Kom igjen. Vi tar det en gang til, så vi ikke overser noe.
- Gid noen andre hadde funnet dem. - Men det gjorde de ikke.
Baxter kom ned her.
Han gikk mot Carl bakfra.
Jeg stod der borte og du var inne i skogen.
Det går bra. Ja.
Hva gjør du? Legg den tilbake.
Få det til å se ut som det var skurken som gjorde det.
Hva? Vi har nesten klart det.
Jeg er trøtt, Hank.
Og det er greit for meg. Jeg er ikke redd.
- Jeg er ikke redd. Det er perfekt. - Kutt ut, Jacob.
La meg få gjøre noe.
Jeg kan ikke leve med dårlig samvittighet resten av livet.
Jeg kan ikke bare sitte på verandaen og drikke. Du må gjøre det!
- Bare et par timer til... - Og det er perfekt for deg også.
Du har noe å leve for, Hank.
Jeg vil ikke være her.
- Nei... - La meg få lov til å gjøre noe.
Bare si til veslejenta di at teddybjørnen var fra meg.
Hvis du er glad i meg, gjør du det.
Du får sjansen. Jeg ser ikke på deg.
Jeg ser ikke på deg, men hvis ikke du gjør det -
- gjør jeg det selv, og da er det ute med oss begge.
Og det gagner ingen av oss.
Jeg gjør det, Hank. Æresord.
Det var rart at vi fant det flyet, hva?
Jacob!
For et trent øye er det lett å se når noen lyver.
Kriminalromanenes "flakkende blikk" er ikke uten hold i virkeligheten.
Den uttrykksløse stemmen, -
- bevegelser som enten er robotaktige eller altfor overdrevne.
Detaljer som er vage, glatte.
Den mistenkte har kanskje hånden for munnen når han snakker.
Var det slik han var, mannen du skjøt i dag?
Han var ikke fra FBI.
Han het Vernon Botovsky. Liket av broren hans lå i flyet dere fant i dag.
Botovsky og broren kidnappet McMartin-jenta i fjor.
- De dumpet henne i sjøen. - Løsesummen var på 4,4 millioner.
Vil du ta på dem?
- Sterkt? Vi er på sporet av resten. - Det er bare et spørsmål om tid.
Spørsmål om tid?
Vi hadde pengene i to timer før kidnapperne fikk dem.
Vi torde ikke merke dem. Da ville de helt sikkert drepe jenta.
Men agentene våre noterte så mange av numrene som de kunne.
Vi fikk registrert knapt 5000 av dem. Det er hver tiende.
Nå er det bare å vente på at de dukker opp.
En kan ikke dele ut 100-dollarsedler uten at noen vil huske det.
Nei, Hank!
Vi kan reise ut av landet. Til Sør-Amerika eller Australia.
Ikke gjør det, Hank!
Det er dager hvor jeg klarer å ikke tenke på noen ting.
Verken på pengene -
- eller mordene -
- eller Jacob.
Dager hvor Sarah og jeg later som vi er som alle andre.
Som om det aldri hadde hendt.
Men de dagene er få og det er langt imellom dem.
Tekstet av: Vibeke Otterstad www.sdi-media.com