Text: Leffe
Hon kallades för Lo på morgnarna och hon var 145 cm i strumplästen.
Hon var Lola i långbyxor och Dolly i skolan.
Hon var döpt till Dolores-
- men i min famn var hon alltid... Lolita.
Ljuset i mitt liv, föremålet för min brinnande åtrå.
Mina synder, min själ...
Lolita.
Jag hade aldrig lärt känna Lolita om jag inte hade träffat Annabel.
Vi var båda 14 år.
En 14-årig pojkes upplevelser kan komma att prägla resten av hans liv.
Min familj ägde ett hotell som hette Mirana.
Hon ville bli sjuksköterska.
Jag ville bli spion.
Vi blev vansinnigt och obotligt förälskade vid första ögonkastet.
Fyra månader senare dog hon i tyfus.
När hon dog frös något inom mig. Barnet jag älskade hade försvunnit.
Jag fortsatte leta efter henne långt efter det att min barndom tagit slut.
Såret var förgiftat, förstår ni, och det ville inte läka.
Jag borde ha blivit präst-
- men i stället tog jag ett lärarjobb på Beardsley College i Amerika.
Jag var ledig den sommaren och tänkte skriva färdigt min bok.
En inblick i fransk litteratur för amerikanska studenter.
Jag skulle bo hos bekanta till min framlidne farbror - familjen McCoo-
-i Ramsdale i New England.
När jag kom fram fanns inte huset kvar längre.
En väninna till mrs McCoo, en änka, mrs Charlotte Haze-
-inackorderade mig i sitt hem.
Förbannade jycke!
Översättning: Per Nauclér Subtitling International 1998
Ett ögonblick, det är nåt som bränns vid!
Mrs Haze kommer strax.
Hälsa professor Humbert att jag strax kommer.
Hon kommer strax!
- Monsieur Humbert? - Ja...
- Mrs Haze? - Charlotte.
Trevligt att träffas.
Frank McCoo har berättat att ni är en lärd man.
Jag är förtjust i det franska tungomålet.
- Kan jag-... - Stig på.
Min framlidne make och jag avgudade Mexiko.
En så förfinad kultur och ändå kallar vi dem primitiva.
- Se bara på oss själva. - Ja.
Det här är övervåningen. Mitt och Los rum ligger där borta.
Det här är ert rum. Det finns plats för ett skrivbord eller vad ni vill.
20 dollar i månaden är inte mycket.
Här är badrummet. Det är lite rörigt.
Det här är köket. Om ni vill ha nån speciell sorts mat så säg bara till.
Jag vet inte om foie gras går att uppbringa i Ramsdale. Vad är det?
En tidtabell. Jag måste tyvärr åka tillbaka till New York.
Ni verkar inte alltför imponerad.
Huset är inte särskilt flott, men ni kommer att trivas här.
Säg inte nej förrän ni har sett vår piazza. Den här vägen.
Jag kallar det för piazza.
Det krävs mycket arbete för att hålla den frisk och frodig.
Det är Lo.
Här är mina liljor. Jag älskar liljor.
- Det är ett vackert namn, eller hur? - Ja, vackert...
Vacker!
Vad var hyran?
Om en normal man ser på ett foto med skolflickor-
- och ska peka ut den sötaste så väljer han inte alltid en nymfett.
Man måste behärska konsten-
- likt en dåre full av skam, melankoli och desperation-
- för att kunna urskilja den livsfarliga lilla demonen bland alla de andra.
Hon passerar obemärkt bland dem-
- och är själv omedveten om sin makalösa kraft.
- Du väckte mig. - Förlåt
Jag ska sluta.
- Dolores, har du bäddat sängen? - Nej, det har jag inte gjort.
- Jag sa att du skulle bädda. - Nej, du sa: "Har du bäddat?"
Bädda sängen. Nu!
Jag längtade efter en stor katastrof.
Ett jordskalv, en praktfull explosion-
- som omedelbart skulle utplåna hennes mor-
- Och alla andra runt omkring oss.
Lolita i min famn...
- Jag är trött i dag. - Jag också.
- Har du svårt att somna? - Du anar inte...
- Håller jag på att få en bobba? - Va...?
Ser du en finne på min haka?
Den ser helt perfekt ut.
- Vill du se när jag vickar på hakan? - Okej.
Humbert!
Humbert.
Håller hon dig uppe?
Förlåt?
Nej! Nej, jag...
Nej.
Hon blir säkert frisk snart.
Han såg fram emot att träffa dig också.
Er frukost, professor Humbert.
Säg inget till mamma, men jag åt upp all bacon.
Dolores, det var mrs Farlow.
Rose är sjuk och kan inte åka till Hourglass Lake. Ta dig inte ton!
- Är du klar att gå till kyrkan? - Jag vill inte gå dit!
- Ingen picknick, ingen kyrka. - Det är ditt samvete.
Städa ditt rum medan jag är borta och tvätta håret!
Jag har tvättat det! För några månader sen.
Jag skulle kunna bli dansös.
Det vore inte omöjligt.
Jag är ganska graciös. Du vet, en sorts tragisk skönhet.
Tragisk är du i alla fall.
- Jag vill gärna se dig dansa. - Alla små flickor vill bli ballerinor.
Det ville jag också, men jag var lite för... rundnätt. Är det rätt ord?
Ja.
Jag hämtar lite mer vin.
Övertala henne att ta med oss till Hourglass Lake i morgon.
Hon gör allt för dig. Hon är förtjust i dig.
Vad sitter ni här och tisslar och tasslar om?
Har jag berättat för er...
...att jag en gång i tiden jobbade...
...som kock i Nordpolen?
- Som kock? - Tja, jag öppnade konservburkar...
Det var en väderexpedition. Jag sköt mot en isbjörn, men jag träffade inte.
- Varför sköt du en stackars isbjörn? - För att jag hittade den med nosen...
...i vår glassmaskin.
Jag kunde inte låta det passera eftersom vi livnärde oss på glass.
Du är tokig, Humpy.
Sluta vifta med dockan.
Nu tycker vi att Lo ska gå och lägga sig.
Vad menar du med "vi"?
Hur som helst så stod jag där med mitt vita isbjörnsgevär-
-för att smälta in...
Det är till mig!
- Hallå? Tyvärr, hon är upptagen. - Jag hoppas ni kan ursäkta henne.
- Vad gör du nu?! - Jag dansar modern dans!
Dolores Haze, dämpa musiken!
Hon är en plåga. Klappa till henne om hon stör er.
Hum, vet du vad jag önskar mig mest av allt?
Att skaffa ett kvalificerat hembiträde som skulle bo i huset.
- Det finns ingen plats. - Du underskattar husets möjligheter.
Hon ska bo i Los rum. Jag har ändå tänkt göra ett gästrum av det.
- Var ska Lo bo? - Hon ingår inte i planen.
Efter sommarlägret ska Lo börja på ett internat med hård disciplin.
- Jag tänker inte åka! - Sy på namnlapparna på alla kläder.
- Jag vill inte åka. - Det är ovidkommande!
- Du kan inte tvinga mig. - Alla tycker att det är bra för dig.
Både professor Humbert och jag tycker att det är bra. Du ska åka!
Bedragare!
Jag sa till dig att bära ut väskan till bilen för en timme sen.
Louise, tack för att du hjälper den tafatta ungen.
Sa jag inte till dig att ställa lunchkorgen i baksätet?
Varför ska jag göra allt?
Louise, laga brysselkål och köttfärslimpa till middag.
- Nu åker vi! - Hej då, gumman. Sköt dig nu.
Dolores, kom nu!
Skynda på lite grann. Hoppa in i bilen!
Vad är det nu, då?
Stek biffar i stället.
Jag väntar!
Jag har sagt till dig tusen gånger att inte låta mig vänta i bilen.
Du borde bli bestraffad.
Mr Humbert! Trapporna tar kål på mig.
Mr Humbert!
Mr Humbert?
Jag har en sak till er.
Jag går nu, men jag kommer tillbaka senare.
Vad tusan gör han där inne?
Det här är en bekännelse. Jag älskar dig.
Jag är en lidelsefull, ensam kvinna och du är mitt livs stora kärlek.
Förstör mitt brev och ge dig av. Du måste åka innan jag återvänder.
Om du är kvar när jag kommer hem, kan jag bara tyda det på ett sätt:
Att även du vill ha mig som livspartner-
- och att du vill gifta dig med mig och bli som en far för min lilla tös.
Två veckor senare hade vi ett enkelt bröllop.
Stora Haze såg till att lilla Haze inte var närvarande.
Vilken lycka! Det här är himmelriket på jorden. Inte sant, Hum?
- Arbetar du på din bok? - Ja.
- En hemlig låda. Vad har du i den? - Inlåsta kärleksbrev.
- Var är nyckeln? - Gömd.
I sex veckor lyckades jag undvika mina äktenskapliga plikter.
Under juli har jag gett Charlotte sömntabletter som hon glupskt svalt.
Hon var pigg på att ta piller.
Efter den senaste dosen var hon utslagen i fyra timmar-
- men det var ingen garanti för att jag skulle få sova ostört.
Hum!
Äntligen!
Det tycks inte ha nån effekt på mig.
Vad skulle ni skriva ut om ni ville få en... kossa att somna?
Så att den sov i sju-åtta timmar.
Så att kossan fick sova tungt...
Även om ni låg och vred och vände er bredvid den.
Ni skulle kunna pröva de här.
De är nya. Min hustru tar dem-
- och hon ger inte ett ljud ifrån sig på hela natten.
Det låter utmärkt.
Jag är hemma!
Hallå?
Hej!
"Kärringen Haze."
"Den feta kossan."
"Den outhärdliga mamman."
Du kan inte lura den gamla kärringen Haze längre.
Du är ett odjur.
Du är ett vämjeligt, kriminellt odjur. Kommer du närmare så skriker jag!
Stanna där! Jag åker härifrån i kväll. Behåll huset, det gör mig detsamma.
Men du kommer aldrig nånsin att få träffa den eländiga satungen mer.
Försvinn ur min åsyn!
Charlotte, du får inte förstöra våra liv.
Det är bara... utdrag ur en roman som jag håller på att skriva.
Jag använde ditt och Los namn bara för att det var behändigt.
Jag hämtar nåt att dricka.
En stadig drink för att tänka bättre.
Jag har hällt upp två stadiga drinkar.
Ja?
Dumheter.
Det är en man i telefon som påstår att du är död.
Charlotte?
Håll er undan.
Var är min hustru?
Är ni mr Humbert?
Hon sprang rakt ut i gatan. Jag såg henne inte...
Sir...
Jag beklagar. Är det mrs Humbert?
Sir, är det mrs Humbert?
Gode Gud...
Hon var på väg till brevlådan för att posta de här breven.
Jag är ledsen...
Tack.
Går det bra om jag lägger mig och vilar en stund?
Jag finns i huset...
Är det Enchanted Hunters Hotel? Det här är mr Humbert.
I morgon natt. Bara en natt, tack.
Ett rum med två sängar. För två personer, eller en och en halv...
Det är för mig och min korta... lilla dotter.
Hon kommer strax.
- Charlie skulle gå och hämta henne. - Vem är Charlie?
Sätt fart nu!
- Det är roligt när de får nya vänner. - Vem är den här Charlie?
Här kommer hon.
Hej, pappa!
- Hur mår mamma? - Läkarna vet inte riktigt.
Det är nåt abdominalt.
- Abnormalt? - Abdominalt.
Hon ligger på ett sjukhus i Lepingville.
Jag tänkte att vi skulle åka till Briceland, övernatta där-
- och åka till sjukhuset i morgon eller i övermorgon.
Var det roligt på lägret?
Jag har saknat dig jättemycket.
Jag har inte saknat dig. Jag har faktiskt varit väldigt otrogen.
Du bryr dig ändå inte om mig längre.
- Varför tror du det? - Du har inte kysst mig än.
- Jag är ledsen, konstapeln... - Har ni sett en blå sedan?
- En blå sedan...? - Vi har inte sett nån blå sedan.
Är ni säker på att den var blå? Den vi såg var lila eller röd.
Okej... Tack.
Skjut inte!
- Välkommen, sir. - Tack.
Flott ställe!
Jag har reserverat ett rum. Mitt namn är Humbert.
Ett rum med två enkelsängar. Jag ringde i går. Två personer.
Förlåt, mr Humbug. Vi höll rummet till halv sju, men ni hörde inte av er.
Det är vår policy. Ni måste betala för blommorna ni beställde...
Jag heter inte Humbug. Jag heter Herbert... Humbert.
Ge oss bara ett rum och stål! in en tältsäng till min dotter.
Ni kan få rum 342, men det har en dubbelsäng.
Det går bra. Min hustru kommer nog senare.
- Visst är det en fin hund? - Jag älskar hundar.
Min hund verkar tycka om dig.
Han gillar inte vem som helst.
- Vilka gillar han? - Han känner när folk är rara.
Han tycker om rara människor.
Rara, unga människor - som du.
Här är det.
Tack.
Vänta lite, ska vi sova i samma rum?
- Med en säng? - De ska ställa in en tältsäng.
Jag kan sova i den om du vill.
- Du är galen. - Varför det, min älskling?
När min kära mor får reda på det tar hon ut skilsmässa och dödar mig.
Hör på mig nu...
Jag är din pappa och jag har ansvar för dig.
Vi är inte rika och när vi är på resande fot...
...så måste vi dela rum... ibland.
Det är oundvikligt att två personer som delar hotellrum kan hamna i...
- Hur ska jag uttrycka mig? - Incest, heter det.
- Det känns som om vi är vuxna. - Det tycker jag också.
Vi får göra vad vi vill, inte sant?
Vem har beställt paj?
Jag!
Vad tycker du? Klär den mig?
Vänd dig inte om. Mannen i hörnet...
Titta inte! Han stirrar på oss.
Ser inte han exakt ut som Quilty?
- Tandläkaren? - Nej, hans bror...
Han är författare. Han skriver pjäser.
Jag såg honom och hans hund i lobbyn.
Blir du arg om jag berättar vilken stygg flicka jag var på lägret?
Berätta det senare.
Jag vill att du går och lägger dig.
Jag går ner medan du...
När jag kommer tillbaka ska du sova. Okej?
Jag har varit en hemsk flicka. Jag vill berätta.
I morgon.
- Nu går jag. - God natt, pappa-
God natt.
Ärade damer i juryn, om min glädje hade haft en röst-
- skulle den ha uppfyllt hotellet med ett öronbedövande skri.
Det enda jag ångrar är att jag inte lämnade in nyckeln i receptionen-
- och gav mig i väg så långt bort därifrån jag kunde.
Herren ser allt och förlåter allt.
Var tusan fick du tag i din jänta?
Förlåt?
Jag sa att det är lugnare väder att vänta.
Det verkar så.
Vem är tösen?
- Det är min dotter. - Ej sanning, lögnare.
Va...?
Jag sa: "I sanning lugnare."
- Var är hennes mamma? - Hon är död.
Jag beklagar. Vill ni äta lunch med mig i morgon?
Prästerna reser snart härifrån.
Tack, men vi ska också resa härifrån.
- God natt. - Förlåt mig, jag är väldigt berusad.
Er tös behöver mycket sömn.
"Sömn är som en ros", säger perserna.
- En cigarr? - Nej tack, inte nu.
God natt.
Mycket nöje.
Sätt dig i båten, Charlie!
Sätt dig i båten...
Jag är törstig.
Jag ska ge dig nåt att dricka.
Lekte du det med Charlie på lägret?
Kom inte och påstå att du aldrig lekte det när du var liten.
Aldrig.
Jag får visst lära dig allt.
Ärade damer i juryn, jag var inte ens hennes första älskare.
- Vad är det du läser? - Ingenting.
- Vad är det med dig? - Inget.
Lo...
Du vet din vän Charlie på lägret...
- Var han den förste för dig? - Måste vi prata om det?
Jag kände mig alltmer illa till mods.
Det var en märklig känsla, ett besvärande starkt tvång.
Det var som om jag dödat en person och satt bredvid dess lilla vålnad.
Herregud... Kan vi stanna vid en bensinmack?
- Vi kan åka vart du vill? - En bensinmack. Jag har ont.
Vad väntar du dig? Se bara vad du har gjort med en oskuldsfull flicka.
Jag borde säga till polisen att du våldtog mig, din gamla snuskgubbe.
Tvätta bara av vindrutan.
Jag köpte kakor.
Jag vill ringa till mamma på sjukhuset. Vad är det för nummer?
- Hoppa in, du kan inte ringa dit. - Varför inte?
Hoppa in i bilen nu.
Stäng dörren.
Varför får jag inte ringa till min mamma om jag vill?
Din mamma är död.
På natten försenades vi på ett ömsint sätt.
Hon hade ingen annan att vända sig till.
Efter det påbörjade vi våra omfattande resor över hela USA.
- "När är det bäst att köpa en fågel?" - Jag vet inte.
"När den säger: Rea-rea!" Säg inte att jag aldrig gav dig nåt!
Gör inte så, jag försöker köra!
Gör inte så! Inte kapsylerna! Åker de ut genom fönstret, stannar jag inte.
Vad är det? Hårband?
Barn under 14 år bor gratis
Titta, en vibrerande säng!
Bra.
- Jag måste ta en dusch. - Ge mig 25 och 10 cent.
- Varför det? - Till sängmassagen.
Räcker det inte med min massage?
Äntligen en anständig dusch med termostat!
Lo, spola inte när jag duschar!
Vad är det där?
Vad då?
- Det du har i munnen. - En "käkkrossare".
- De ska krossa käken. Vill du ha? - Ge mig den, jag är trött på oljudet.
- Spotta ut den. Jag har huvudvärk. - Den är god!
Spotta ut den nu.
Du ser bättre ut i mörker.
Vi tog minst sagt en rejäl omväg.
I bakhuvudet låg tankarna på vårt mål Beardsley College-
-där jag skulle arbeta som lärare.
Men framförallt tänkte jag på att vi borde fortsätta vår planlösa färd.
Du får inte köra mer.
Du måste serva i rutan.
Trots våra små dispyter...
I rutan, Lo. Den rutan.
Trots alla problem, hennes grimaser, faran och vår hopplösa situation...
Trots allt det var jag i himmelriket.
Ett himmelrike som färgades av helvetets lågor-
-men likväl ett himmelrike.
Beardsley privatskola
- och där sätter man akademiska studier i första rummet.
Vi lägger tonvikten på tre saker: dramatik, dans och dating.
- Vi har pastor Riggers stöd. - Ja, helt och fullt.
För dagens yngre tonåringar-
- är historiska data mindre viktiga än helgens dater.
- Helgens vad? - Dater, mr Humping.
Pojkar.
Jag hade svårt att vänja mig vid mina två roller:
Som lysten barnarövare och som lycklig hemmafru.
- Var ligger Rhenfloden? - Jag vet inte.
Var ligger Seine?
Jag vet inte.
- Du måste lära dig det. - Vi läser inte om det nu.
Det verkar vara en slapp skola du går i.
- Jag ska vara med i en pjäs. - Vad är det för pjäs?
Jag vet inte. Det är nån pjäs.
I skolan.
Med pojkarna från Butler's Academy?
Jag vet inte.
Kanske.
- Det låter inte som nån bra idé. - Det är min medborgerliga rättighet.
Var har du lärt dig såna ord?
Jag är intelligent.
Jag har rätt att vara med i en pjäs om jag vill.
Inte utan mitt medgivande.
Är det skönt?
Du vill ha mer, eller hur?
Jag har också önskemål.
- Vad då? - Önskemål.
- Jag får en dollar i veckopeng. - Ja, det vet jag.
Jag tycker att jag borde få två dollar.
Jag sa att jag borde få två dollar.
En och femtio.
Jag tycker verkligen att jag borde få två dollar.
Har jag inte rätt?
Gode Gud, visst... Två dollar.
Och så vill jag vara med i pjäsen.
O, nattens rosiga härskarinna, du har fångat mången jägares hjärta.
Men denna gång har du mött din överman.
Ty jag är inte enbart jägare.
Jag... är poet.
- Mörkret har fallit, Rodrigo. - Vänta lite!
När du uttalar trollformeln måste du lägga lite känsla bakom.
Du för jägaren till ditt gömställe.
Hej, mr Humbert. Intressant pjäs, inte sant?
Ni är nymfer! Använd dig av din charm.
Låt dig förvandlas av musiken och bli en häxa.
Mer vind!
Du är en häxa! Inte sant?
Mer vind!
Häxorna ska dansa i vinden!
Hon stötte bort mig och jag vande mig vid att köpa hennes gunst.
Jag visste inte var hon gömde pengarna.
Jag var övertygad om att hon sparade för att kunna fly ifrån mig.
Du kan inte kräva att jag ska betala extra mitt under akten.
Hon är förtjusande, men hon har problem med sin sexuella mognad.
- Håller ni inte med, pastorn? - Absolut
Vi alla anser att 14-åriga Dolores-
- hyser ett närmast osunt ointresse för frågor av sexuell karaktär.
Pratar hon nånsin om såna saker?
Det är just det.
- Vad menar ni? - Hon har inte sagt nåt.
Hon har inte yppat ett ord.
Vem har gjort det, då?
Menar ni att jag...
Just det. Det här är en allvarlig sak.
Det vi försöker säga är att nån i familjen, kanske ni...
Det här är svårt för mig.
Låt mig säga så här. Nån i familjen bör tala om för flickan-
- hur människans fortplantning går till.
Förlåt mig...
I egenskap av hennes far borde ni ta saken i egna händer.
Oroa er inte, miss Pratt. Jag har redan ombesörjt den saken.
Det var allt jag hade på hjärtat.
Ja?
Ja.
Har hon inte varit där?
Adjö.
- Hur går det med pianolektionerna? - Bra.
Utmärkt, toppen, fantastiskt.
Särskilt med tanke på att du inte varit där de två senaste gångerna.
Var var du?
Var var jag? Jag borde ha berättat det tidigare.
Jag repeterade pjäsen med Mona.
- Är det din version? - Det är sant.
Okej. Ge mig Monas telefonnummer.
- Ge mig hennes nummer nu. - 57241.
Är Mona där?
Mona, det här är Dolores pappa.
Har du och Dolores repeterat pjäsen de två sista tisdagseftermiddagarna?
De två sista tisdagarna...?
- Det ena tillfället var i går. - Det stämmer, sir.
Jag har dåligt samvete. Det var jag som föreslog att vi skulle göra det.
Vi gjorde det för att vi inte skulle...
Nå, bekräftade hon det?
Ja. Hon hade nog fått instruktioner av dig.
Det skulle inte förvåna mig om du har berättat allt om oss för henne.
Du måste sluta nu. Jag vet inte vad du har i kikaren, men vad det än är-
- så flyttar vi härifrån om du inte slutar med det!
Du vet vad jag pratar om!
Visa mig var du har pengarna! Du tänker rymma härifrån!
- Visa mig allt som du har gömt! - Jag har förtjänat pengarna!
Fortsätt, bara. Mörda mig precis som du mördade min mamma!
- Sluta! - Mörda mig också!
Mörda mig! Jag ber dig!
- Håll tyst! - Mörda mig!
Lugna dig! Lugna dig...
Mördare!
Förlåt mig... Förlåt mig...
Vem tror ni att ni är? Hålla på att gapa och skrika på det där sättet!
Bra! Jag försökte just ringa hem. Jag har fattat ett beslut.
Bjud mig på nåt att dricka.
- Vad vill du ha? - Jag vill ha en glassdrink.
Med chokladsås.
Jag är nöjd.
Lo...
Berätta för mig.
Har du bråttom?
Betala, så drar vi härifrån.
Vet ni vad hon sa, flickan som strax dessförinnan planerat sin flykt?
Hon ville lämna Beardsley.
Hon ville ut och resa, men nu ville hon bestämma vart vi skulle åka.
Gick Humbert med på det? Ja, jag beseglade tacksamt mitt öde.
Lolita...
Vi går och lägger oss.
Vi måste vara i Wace om exakt en vecka.
Varför det?
Vi ska titta på de rituella danserna när de inviger de magiska grottorna.
Två veckor och fyra dagar senare måste vi vara i Elliston.
- Där ska vi klättra i det röda berget. - Exakt 18 dagar senare?
Ja. Det ska bli så roligt!
Jag vet inte exakt vilken dag jag förstod att nån följde efter oss.
Ta fram en penna och papper ur handskfacket.
Har du det? Skriv ner det här: Connecticut.
- Hur stavas det? - C-o-n-n.
Sen skriver du: PJ 44396.
Ge mig pappret.
Lägg det i handskfacket. Sätt inte tuggummit på det...
Varför sätter du tuggummi överallt? Lägg in det.
En polis följer efter oss.
Han liknar min farbror Gustave.
Förföljaren var smart. Han bytte hela tiden bil.
Men hans närvaro var lika påtaglig som mina egna andetag.
Plötsligt försvann han. Jag undrade om jag bara hade inbillar: mig allt.
Vad sa den där mannen till dig?
- Vad sa han till dig? - Snubben jag snackade med?
- Berätta bara vad han sa. - Han frågade om jag hade en karta.
Du får inte prata med främlingar.
Du är väldigt ung och förstår kanske inte att folk kan utnyttja dig.
Svårt att tänka sig...
Det var polisen som följer efter oss. Berätta exakt vad du sa.
Det värsta vi kan göra är att visa att vi är rädda-
- då förstår han att vi är skyldiga. Att du är skyldig.
- Vad gör du? - Bilen går inte att styra!
Se upp! Vad sysslar du med?!
Du har fått punka.
Kom tillbaka!
Log
Dra i handbromsen!
Dra i handbromsen. Stanna bilen.
Dra i handbromsen. Nere till vänster. Dra i den!
Herregud... Vad sysslar du med?
Du borde tacka mig. Bilen började rulla och jag fick stopp på den.
Tacka mig.
Ge mig blocket i handskfacket.
Det var smart av oss att skriva upp hans nummer.
Vad har du...
Lo...
Lo... Jag är ledsen...
- Kom hit. - Försvinn!
Lo, jag är ledsen. Jag är ledsen...
- Ska jag gå och köpa lite frukt? - Bananer.
- Bara bananer? - Ja.
Quilty är i Wace i Texas och arbetar med sin nya pjäs inför premiären.
Men hans medhjälpare är här, den begåvade Vivian Darkbloom.
Ge henne en stor applåd!
- Du har varit ute. - Jag har just stigit upp.
Ljug inte för mig.
Jag gick ut en kort stund. Du var borta så länge. Jag letade efter dig.
Berätta vem det är! Vem är det?
Vem är det?
Vem...
Berätta... är du snäll.
Vem är det?
Berätta det för mig, snälla du...
Berätta, snälla du...
Snälla... Snälla...
Snälla, berätta det!
Snälla... Snälla...
Jag ska visa er rum 29. Det är ett av våra finaste.
- Är er dotter sjuk? - Nej, hon är bara lite...
- Gode Gud, Lo. Hur är det fatt? - Jag mår inte särskilt bra.
Det är ett virus, men det är inget allvarligt.
- Kan jag ta med henne hem? - Hon får stanna här över natten.
Gå hem och sov så att inte ni också blir sjuk.
Det är jag redan. Jag kanske skulle stanna.
Åk hem. Ring i morgon bitti. Försök att vila. Jag tar blommorna.
Det här är mr Humbert. Jag undrar hur min dotter Dolores Haze mår.
Hon mår mycket bättre.
Hennes farbror Gustave har hämtat henne.
Vem...?
Hon kallade honom farbror Gustave. Han hade en hund och var trevlig.
- Släppte ni i väg henne med honom? - Ja.
De hälsade att de väntar på er hos farfar.
De for i väg i en flott Cadillac.
Hallå...?
Syster! Var är hon?
Har ni sett min dotter? Hon låg i det rummet i går.
Jag letar efter min dotter!
Doktorn, var har ni gjort av min dotter?
Var är hon?!
Berätta var hon är?!
Var är hon?!
Släpp mig, era jävlar! Jag ska döda honom!
Jag ska allt ge honom!
Jag vill veta var hon...
Jag ber om ursäkt.
Det är ingen fara. Förlåt mig.
Hon ska till farfars gård. Det går ingen nöd på henne.
Hon får det bra där.
Jag är okej nu. Jag är hemskt ledsen. Tack ska ni ha.
Förlåt mig. Jag är hemskt ledsen.
Jag letade på våra favoritställen och var dem hack i häl i flera månader.
Tjuven eller rättare sagt kidnapparen var smart.
Han använde sig av olika namn, men jag kände igen handstilen.
Han hade ett särpräglat sätt att skriva T, W och L.
Ursäkta, mina damer...
Det är nog svårt för er som redan vet vem det var att förstå min förvirring.
Kanske tror ni att jag inbillade mig saker.
Att det inte fanns fler såna som jag.
En man till som älskade nymfetter och som förföljde oss.
Till stut tappade jag spåret efter dem helt och hållet.
Jag återvände till det kalla och döda Beardsley.
Tre år senare
"Kära, pappa. Hur mår du?"
"Jag är gift och väntar barn."
"Det bör komma nån gång i jul. "
"Det är svårt att skriva detta brev."
"Att vi inte kan betala våra skulder och flytta härifrån gör mig tokig."
"Dick har blivit erbjuden ett bra arbete i Alaska."
"Kan du skicka en check? Vi behöver 300-400, men alla bidrag går bra."
"Åren har varit fulla av sorger och bedrövelser. Jag väntar. Dolly."
"Mrs Richard F... Schiller."
Stig på.
Molly, du stannar där ute!
- Är din man hemma? - Ja.
Är det han? Han som står på stegen?
Ska jag ropa på honom?
Nej... det är inte honom jag söker.
- Vad då? - Du vet vad jag menar.
Var är han?
Dick tror att du är min pappa. Dra inte upp den gamla skiten.
- Jag tar reda på det själv. - Vet du verkligen inte vem det var?
För Guds skull, pappa. Det var Quilty, Clare Quilty.
Ja...
Ja, naturligtvis...
- Quilty... - Ja.
Han var den ende man som jag verkligen var förälskad i.
Jag, då?
Vart åkte ni?
Alla visste att han gillade småtjejer.
Han brukade filma dem på sitt gods i Parkington - Pavor Manor.
- Jag ställde inte upp på allt det där. - Vad då för nåt?
Två flickor och två pojkar eller tre-fyra män. Vivian filmade allt.
Jag sa: "Nej, jag tänker inte suga av de äckliga killarna. Jag vill ha dig."
Han kastade ut mig.
Jag tittade på henne och jag visste lika säkert som att jag skulle dö-
- att jag älskade henne över allt annat på denna jord.
Hon var en skugga av den nymfett hon en gång varit.
Men jag älskade denna Lolita, blek och gravid med en annan man.
Även om hennes skönhet gick förlorad-
- skulle jag ändå bli galen av ömhet vid blotta åsynen av hennes ansikte.
Lolita...
Härifrån och till min gamla bil-
-är det bara 25 steg.
Ta de stegen med mig nu.
Ger du oss pengar om jag följer med till ett motell?
Nej, följ med mig härifrån och dela resten av livet med mig!
- Du är galen. - Du får pengarna i vilket fall.
- Menar du det? - Visst! Här är de.
Gode Gud... Ger du oss 4000 dollar?
- Tack. - Nej, rör mig inte!
Jag dör om du rör vid mig.
Finns det nån chans att du följer med mig?
Nej, käraste.
Nej, då skulle jag lika gärna kunna återvända till Clare.
Jag ska gå...
- Vill du säga adjö till Dick? - Nej, jag vill inte träffa honom.
Lo, kan du nånsin glömma det jag har gjort mot dig?
Säg hej då, Molly.
Säg hej då till min pappa.
Dick, vet du vad?!
Ärade jurymedlemmar, jag vill säga-
- att jag ångrar allt jag gjort fram till det sista avskedat i Coalmont-
-men inget av det som sen skedde.
Vem är du?
Är det möjligtvis du som är Brewster?
Du ser inte ut som Jack Brewster. Ni är inte det minsta lika.
Nån berättade att han hade en bror.
Jag är ingen av dem.
Stanna!
Kommer du ihåg en liten flicka som heter...
...Dolores Haze?
- Jag är hennes pappa. - Dumheter.
Du är agent för en främmande makt, en främmande förläggare.
Hon var min dotter - mitt barn.
Jag älskar barn - och fäder.
Jag älskar fäder...
Sätt dig!
Där är de ju! Har du eld?
Quilty, jag vill att du koncentrerar dig.
Du ska snart dö!
- Vill du dö stående eller sittande? - Låt mig tänka, det är en svår fråga.
Försök att samla tankarna.
- Minns du Dolores Haze? - Jag ska försöka...
Okej, jag begick ett misstag, vilket jag uppriktigt ångrar.
Jag kunde inte njuta av lilla Dolly. Jag är nästan impotent.
Men hon fick en härlig semester och träffade lite folk. Känner du...
- Rör dig inte! - Gode Gud...
Du lurade mig...
Du berövade mig min räddning. Du måste dö.
Vad pratar du om? Mitt minne och min vältalighet är inte så bra i dag-
- men du måste medge att du inte var en idealisk styvfar.
Jag tvingade henne inte. Hon bad mig att ge henne ett lyckligare hem.
Se dig omkring i mitt hus.
Det är svalt på sommaren och det är bekvämt. Du kan flytta hit.
Du skulle trivas här.
Du kan använda mina kläder.
Vi har en mycket pålitlig städerska som går att muta.
Hon har både döttrar och dotterdöttrar.
Jag vet en hel del om polischefen, vilket gör honom till min slav.
Släpp revolvern.
Dessutom har jag en unik samling erotisk litteratur. Släpp revolvern.
Jag kan ordna så att du får bevittna avrättningar. Stolen är faktiskt gul.
Hjälp!
Det gör ont... Det gör förfärligt ont, min gode man.
Gode Gud... Nu får det verkligen vara nog.
Försvinn!
Försvinn härifrån!
Det enda jag hörde var lekande barns sång.
Jag insåg att min förtvivlan inte berodde på att Lolita lämnat mig-
- utan på att hennes röst inte längre fanns med i deras kör.
Humbert dog av en hjärtinfarkt i fängelset den 16 november 1950
Lolita dog i barnsäng på juldagen 1950
Text: Leffe