Mod f(x) na kvadrat, d(x).
Torej prosim vas, do naslednjiè konèate domaèo nalogo.
Vem, da ste imeli to za preddiplomsko nalogo, a ne bo škodilo, èe si boste osvežili spomin.
Hvala, Steven.
Na tablo v glavnem hodniku, sem obesil napredni Fourierjev sistem.
Upam, da ga kdo od Vas lahko dokaže do konca semestra.
Tisti, ki to naredi, ne samo da bo dobil pri meni odliène ocene …
temveè bo postal slaven in popularen …
prav tako bosta njegovo ime in pohvala zabeležena …
v prestižno knjigo slave M. I. T. Univerze.
Zgodnji dobitniki so tudi Nobelovi nagrajenci, dobitniki Fieldove medalje
slavni astrofiziki ter na dnu - M. I. T. profesorji.
Tako, to je vse. Èe so kakšna vprašanja …
Preprièan sem, da vam bo Tom odgovoril nanje.
Zdravo, Will.
Krystyn, kako si?
Sinoèi nisem "spal" s Cathy.
Ne? –Ne.
Zakaj? -Pojma nimam.
Cathy! –Kaj je?
Zakaj mi nisi dala malo tistega pohotnega "hopla-opla" …
… ki mi ga obièajno daješ? –Oh, jebi se …
ti in tvoje irsko prekletstvo, Chuckie.
Ne bom porabljala energijo za razširitev nog za ta tvoj mini-kifeljèek.
Pojdi domov in si ga zmeèi sam. –Kifeljèek!
K-Kifeljèek!
Will, manjka ji zob.
Ima probleme s kožo. Jaz ne …
Plus, možnost, da jo Morgan oženi, je 5 proti 2.
Veliko priložnosti je, da nategneš bodoèo ženo svojega prijatelja.
Kam greš?
Hitim domov. –Jebi se, hitiš. Kaj je to, ob desetih v postelji?
Ne, utrujen sem.
Irsko prekletstvo?
Ona nima pojma. Nikakršnega irskega prekletstva ni.
Zunaj! Nehaj metati vame.
Ne stoj v polju! Kaj pa sedaj?
Veš, prebutal te bom.
Pezde, misliš, da se te bojim? Stojiš na sredi polja.
Naslednjo nedeljo dela Casey v baru na Harvardu. Lahko gremo tja.
Kaj bomo tam? –Ne vem.
Prebutali bomo neke pametnjakovièe. Ti se boš tam odlièno vklopil.
Au! Prekleti 'nièe'!
Oh, kaj pa je bilo? Si še vedno nevaren? –Pridi!
Pridi. Pridi. Tako je.
Profesor Lambeau? –Ja?
Hodim na vaša predavanja. Vsi na faksu smo za znanost in matematiko …
Pridi sem. Sobota je!
Razen, èe nocoj ne želite z menoj na pijaèo. –Mogoèe.
Ampak ne moremo èakati do ponedeljka, da izvemo.
Izveste kaj? –Kdo je dokazal teorijo.
Toèno. Kdo je naredil to?
Jack? –Jaz nisem.
Nemesh? –Ma ni šans.
Daj no, Joey! Zdaj! –Billy, McNamara je naslednji.
Dajmo, mali!
Joey, glej! Glej!
Prebij ga, Mac! Tako se dela! Fant! Pojdi za dva, Mac.
Hej, Morgan, kdo je bejba v oprijetih hlaèah? Ima dobro ritko.
Odlièno ritko ima. –Kdo pa je fant z njo?
Usrani bogataš. Sovražim tega pedra. Will ga pozna.
Ja, poznam ga. Usrani Carmine Scarpaglia.
Ta tip me je prebutal v zabavišènem parku. –Ta tip?
Ja.
Jebeš tole. Pojdimo po kak prigrizek.
Kaj je Morgan, ne boš govoril z njo? –Jebeš njo.
Jaz bi šel v Whopper. –Pojdimo h Kelly's.
Morgan, ne grem h Kelly's samo zato, ker imaš ti rad bejbo, ki dela tam.
Do tam rabimo 15 minut. Kaj bomo poèeli mi? Ne morete potrpeti 15 min?
Dvojni burger.
Chuckie želi en dvojni burger.
Bi lahko utihnil! Vem, kaj si naroèil. Bil sem tam.
Pa daj mi moj sendviè. –Kako misliš 'tvoj' sendviè? Jaz sem ga kupil.
Morgan, koliko denarja imaš?
Rekel sem ti, da ga bom zamenjal v drobiž, ko kupim sladoled.
Rekel sem ti ko smo ustavili. Daj mi moj sendviè in ne bodi pezde.
Dobro, daj mi 16 centov, ki jih imaš sedaj.
Sendviè ti bomo dali na stran. Lej, tako. Tukaj ga bom pazil zate.
Dali te bomo na seznam. Vsak dan pridi s 6-imi centi.
In ob koncu tedna dobiš svoj sendviè. –Boš še igral kretena?
Kdo sem jaz, da bi delil sendvièe? Takoj bi moral prièeti s kreditom.
Kot, ko si kupil kavè … planiraj plaèilo.
Se spomniš, ko je tvoja mama nosila 10$ vsak dan v letu?
Na koncu je dobila kavè, posojilni stil.
Lahko sedaj dobim svoj prigrizek? –Evo ti usrani dvojni burger.
Vau! –Hej, Chuckie, poèakaj.
Upoèasni. –Kaj imamo?
Ne vem še. –Hej, vreèka s smetmi!
Ja, ti, ti smrdljiva faca!
Tega smo videli pred 15 minutami. Takrat bi ga morali prebutati.
Utihni Morgan, tudi ti greš. –Ne grem. –Potem pa ostani.
Jaz ne grem - K vragu, greš!
Nekaj ti povem … èe te ni tam v roku dveh sekund …
… ko opravim z njim si ti na vrsti.
Carmine, jaz sem, Will. Se me spomniš, skupaj sva hodila v vrtec.
Jebi se stari. –Brcni ga v glavo.
Položi ga. Zaustavite tega pedra.
Crkni pezde!
Carter! –Dajmo!
Will! Will, gremo!
Will, gremo. Gremo. Gremo.
Poèasi, stari, poèasi.
Hej fantje, hvala, ker ste prišli. –Pridi sem!
Hej! Hej!
O, sranje.
Se to meni samo zdi, ali je razred vedno številènejši?
Da ne premišljujem preveè …
verjamem, da niste tukaj vsi zaradi mojega predavanja …
… temveè, da spoznate skritega matematika.
Izstopi brez najave, tihi šaljivec, in vzemi to nagrado.
Žal mi je, da sem vas razoèaral, ampak …
izgleda, da ga danes ne bomo razkrili.
Kakorkoli že, s kolegi smo se sestali in na tabli imate
novo neznanko …
za katero smo potrebovali veè kot dve leti, da jo razrešimo.
Da povem še tole: Rokavica je vržena,
toda fakulteta je odgovorila in odgovorila je moèno.
Ej, kdaj imaš sodišèe?
Prihodnji teden.
Kaj delaš? –Oprostite.
Tu ljudje delajo. Ne kracaj tukaj.
Ne beži mi! –Jebi se!
Oh, ti si neki pametnjakoviè. Kako ti je ime?
Oh, mojbog.
Izgleda pravilno.
Will, kakšen kreten bi moral biti, da bi te odpustili od tu?
Mislim, kako težko je vleèi tole usrano metlo naokrog?
Mitch, ko si bil ti èistilec so tudi tebe odpustili.
Odpustili so me, ker so zmanjšali število zaposlenih.
Ja, zmanjševali so število kretenov ki dela za njih.
Utihni. Tebe so "spakirali" bolj kot sardine, pezde.
Vsaj sedaj imam službo, mar ne?
Zakaj so te odpustili, Will? Ajde. –Zmanjšali so število zaposlenih.
Moj stric te lahko vkljuèi v ekipo. –A on to res lahko?
Se šališ? Vèeraj sem te zaprosil, da mi najdeš neko službo.
In vèeraj sem ti odgovoril "ne".
Kaj je, Casey? –Kaj je, Casey? –Kaj je, Casey?
Usedimo se sem.
V redu.
Oh, to je … to je Harvard bar, a?
Mislil sem, da bodo enaèbe in taka sranja na zidu.
Jaz bom vrèek najboljšega piva, ki ga imate.
"Timeout". Malo bom stresel tele bejbe s Harvarda.
Uporabil bom malo èarovnije. –Dobi pijaèo še za nas.
Oh, zdravo. –Oh, zdravo.
Zdravo. Kako si? –Dobro.
In ve, dame … –Zahajate sem pogosto?
A, èe jaz prihajam sem? Obèasno.
Veš, tukaj sem od èasa do èasa.
Hodiš sem v šolo? –Aha.
Tako je. Mislim, da sva na istih predavanjih. -Res? Katerih?
Zgodovina. –Mogoèe.
Ja, mislim da je tako.
Ni nujno … mogoèe pa se me ne spomniš. Veš, tu mi je všeè.
Ne pomeni, da sem genij, èe hodim sem. Pameten sem … –Hej.
Hej, kako gre? Kako si? –Dobro. Kako si pa ti?
Na katero predavanje si omenil?
Zgodovino. –Ja.
Samo zgodovino? Potem hodiš najbrž samo poslušat.
Tako je. Samo poslušam. –Aha.
Moraš poskusiti. Dobro predavanje. To je dober predmet.
Kako so ti všeè predavanja? –Veš, iskreno …
… meni se zdi tole nekako … osnovno. –Osnovno.
V to ne dvomim. –Ja.
Ja, uh, spomnim se tega predavanja.
To je, uh … Med odmorom in kosilom.
Clark, zakaj ne greš?
Sprosti se. –Zakaj ne greš?
Se samo zabavam z mojimi novimi prijatelji. –Imaš kak problem?
Ne, ne … Tu ni nikakršnih težav.
Sem pa upal, da mi boš bolje predstavil razvoje …
ekonomskega tržišèa v južnih kolonijah. Dvomim, da so bile
predhodnice revolucionarne vojne, ekonomske spremembe …
… še zlasti v južnih kolonijah …
… najprimerneje da se oznaèijo kot …
… poljedelski predkapitalizem. –Ti povem nekaj.
Logièno, to je tvoj dvom. Ti si paè bruc. Komaj si
zakljuèil z branjem Marksistiènih zgodovinarjev Pete Garrison …
Kaj šele naslednji mesec, ko boš prièel z Jamesom Lemonom.
Potem boš govoril, kako sta bili ekonomija Virginije in Pensilvanije …
kapitalistièni še v l.1740.
To bo trajalo do naslednjega leta. Takrat boš bral Gordona Wooda in …
govoril o, veš, predrevolucionarni utopiji …
in o efektih formiranja kapitala na mobilizacijo vojske.
Ali pa … ne, ne bom, ker …
Wood precej podcenjuje vpliv družbenih razlik …
"Wood precej podcenjuje vpliv družbenih razlik …
temeljeèih na bogastvu, zlasti na podedovanem bogastvu."
To si ukradel iz Vickersove knjige "Delo v Essex County" str. 98, je tako?
Tudi to sem bral. Nam želiš tu recitirati vse živo?
Imaš mogoèe neke svoje misli o tem?
Ali je to tvoja taktika? Prideš v bar. Prebereš nek odlomek od nekod,
In se potem pretvarjaš … Predstaviš ga, kot bi bil tvoj.
Razložiš kot svojo idejo, da oèaraš dekleta in mi hoèeš osramotiti prijatelja.
Vidiš, žalostna stvar za fanta kot si ti je, da boš, šele èez 50 let,
prièel razmišljati malo s svojo glavo.
In spoznal boš dve stvari o življenju.
Prva: Ne delaj tega.
In druga: Vrgel si 150 èukov za izobraževanje …
ki bi ga lahko dobil za dolar in pol v javni knjižnici.
Ja, ampak jaz bom vsekakor diplomiral, ti boš pa
mojim otrokom delal pomes-frites, medtem ko bomo šli mi na smuèanje.
Možno, ampak jaz vsaj ne bom neoriginalen.
Mimogrede, èe imaš kakšno težavo, greva lahko ven in jo rešiva.
Ne, stari, ni problema. Vse je v redu.
Kul? –Ja.
Kul. –Kaj pa drugega kot kul.
Kako sem ti sedaj všeè?
Moj prijatelj je prekleto pameten.
Niti tri minute nisem tukaj, pa sem že naletel na pametnjakovièa, a?
Veseli me, da sem te spoznal. –Bile so dobre, stari.
Ravno prav, da se dogovorimo, potem Chuckie … Billy je užalil enega od njih …
Debeluharca je rekla, da mi odpadajo lasje, in, da imam odveène kilograme.
Jaz pa njej, naj se jebe.
Uh … Pogoltnil sem hrošèa.
Živijo.
Idiot si. –Prosim?
Idiot si. Tam sedim že 45 minut …
èakam, da prideš in mi kaj poveš.
Ampak sedaj sem utrujena in moram domov.
Ne morem veè sedeti in èakati nate.
Jaz sem Will. –Skylar.
Skylar. –Oh, in mimogrede,
tisti tip tam, kopija Michaela Boltona.
Recimo da … ni sedel z nami.
Vem. Dobil sem tak obèutek. –V redu. V redu …
moram iti. Zgodaj moram vstati
in zapraviti še nekaj denarja na moje preplaèano izobraževanje.
Ne, nisem mislil nate. –Prav.
Tu imaš mojo številko. Lahko greva kdaj na kavo.
Drži. Lahko se dobiva in jeva skupaj karamele.
Kako to misliš? –Ko razmisliš o tem …
… to je brez veze, prav tako tudi to s kavo. –Oh. Ja. V redu.
Uh, prav potem.
Jo.
Zdaj bom zajebal pametnjakovièa in njegovo smuèanje. –Le poèakaj.
Morali bi prebutati tega pedra.
Imaš rad jabolka?
Ja. –Ja?
Imam njeno številko! Jej malo tale jabolka?
Vstopi.
Oprostite? Je to oddelek za èišèenje zemljišè in zgradb?
Ja. Kaj lahko storim za vas?
Rabil bi samo ime študenta, ki dela pri vas.
Niti en študent ne dela pri meni. –Lahko preverite?
V moji stavbi dela le en fantina.
Take višine je. –Katera je vaša stavba?
Druga Druga. Druga stavba.
Èe je kaj ukradel, bi moral vedeti o tem. –Ne, niè podobnega temu ni.
Samo njegovo ime potrebujem.
Ne morem vam dati imena razen, èe ga tožite. –To je profesor Lambeau.
In to je profesor Hayes.
Tom, prosim te.
Pomembno je. Prosim vas.
Willa ni bilo danes v službo.
To službo je dobil preko njegovega S. P. Njega lahko poklièete.
S. P.? –Ja. Skrbnika za Pogojne.
Hvala ti.
Usrane.
Obstaja podobna procedura, Èastni Sodnik, iz 1789, pomoè,
s katero lahko branilec dokaže samoobrambo proti vladi …
èe se to delo smatra za delo proti tiraniji, delo za svobodo.
Èastni sodnik, Henry Ward Beecher,
… pregovori iz Plymoutha Pulpit, 1887, pravi, citiram … –1887?
Oprostite. –To je dvajseto stoletje.
Posmehuje se nam. –Pravico imam, da govorim v prid svoje obrambe,
po Ustavi Združenih držav.
Ne vi meni o ustavi. –To mi zagotavlja mojo svobodo.
"Svoboda," v sluèaju, da ste pozabili "je pravica duše, da diha."
Ko ne more zajeti zraka, so zakoni preveè togi.
Brez svobode, je èlovek ujetnik. –Kaj je èlovek?
Nepokreten. Èastni sodnik. –Sinko, sedaj sem jaz na vrsti.
Tukaj sedim deset minut, gledam ta vaša gangsterska razbojništva
in enostavno ne morem verjeti. Junij '93, napad.
September '93, napad.
Velika kraja avtomobilov, februar '94.
In vedno ste se branili sami, in citirajoè dobivali tožbe …
"pravica do lastnine konj in koèij" iz 1798.
Januar '95, žalitev paznika.
Razbojništvo, kraja, upiranje odvzemu prostosti. Vse zavrnjeno.
Tako sem preprièan, da ste bili hraniteljem nekoliko v napoto.
Država vas je premestila iz treh, zaradi težjih telesnih poškodb.
Drugemu sodniku ne bi bilo mar, meni je. Ko udariš policaja, greš v zapor.
Predlog za oprostitev je zavrnjen. Kavcija je 50,000 dolarjev.
Hvala Vam.
Vsi vstanite.
Halo? –Uh, Skylar?
Ja. –Hej, uh, tukaj Will.
Kdo? –Will.
Veš, tisti duhovit, èeden fant ki si ga spoznala sinoèi v baru.
Ne spomnim se, da bi spoznala koga s takim opisom. Spomnila bi se.
Oh, dobro. Tisti grd, grozen, škrbast tip …
ki si ga zaèopatila in, ki ti je utrujal celo noè.
Oh, Will! Spomnim se te.
Kako si? Spraševala sem se, èe boš poklical.
Ja, poglej, mislil sem … –Èau, je kaj novega, punèi?
Poèakaj sekundo. –Kaj delaš? Želiš malo moje riti?
Spomnim se te iz mladoletnega zapora. Kako si? Kaj kaj poèneš?
Oh, ja, oprosti za tole.
Mogoèe bi se pa lahko dobila nekje ta teden.
Sedeva v nek bar in jeva karamele. –Oh, zveni krasno.
Res? –Ja, seveda. Kje si ti?
Uh, èe premislim, mogoèe malo bluzim,
pa ne, da študiraš pravo?
Sedite. –Hvala.
Veseli me, da sva malo poklepetala.
Kaj za vraga hoèeš?
Gerald Lambeau sem.
Profesor, ki me je opsoval.
Pa kaj za vraga hoèeš?
Govoril sem s sodnikom, in strinjal se je, da te izpusti pod mojim nadzorom.
Res? –Ja.
Vendar pod dvema pogojema. –Katerima dvema pogojema?
Prvi je, da prihajaš k meni vsak teden.
Èemu? –Da dokonèaš tisti dokaz,
preideš na malo zahtevnejšo …
kombinatoriko,
višjo matematiko.
Zveni nevarno.
Drugi je pa ta, da …
prièneš s terapijo.
Odgovoren sem za rezultate teh sestankov.
Èe prekršiš katerega od teh pogojev boš moral odslužiti kazen do konca.
Ukvarjal se bom z matematiko, ne bom pa obiskoval usranih psihiatrov.
Raje to, kot sedeti v zaporu. Mar ne?
Prebral sem vašo knjigo in "Mike" je imel enake težave …
ki jih je imel tudi "Chad", delavec na borzi.
Toèno tako. Zadel si poanto. Dobro zate, Will.
Zelo dobro. –Hvala.
Will, vsi ti pritiski … jaz jih ne obsojam.
Ne etiketiram te,
vendar oni unièujejo tvoj potencial.
Niè veè prevar. Niè veè neumnosti. Niè veè krièanja.
Prav imate. Zavraga, jaz to vem.
S tem, ko priznavaš, se ne boš tako lahko izmazal. Daj, Will. Še malo.
Ma, mislim, jaz delam neke stvari? –Kaj … Kakšne stvari?
Nekaj poènem, veste, skrivam se pred ljudmi. –Skrivaš se?
Ne, mislim, všeè mi je. Hodim na doloèena mesta. Spoznavam ljudi.
Res? Kakšna mesta? –Ma v klube.
Nadaljuj. Samo tako naprej. Kakšne klube?
V klube, kot je "Fantasy".
"Fantasy." Lepo, nadaljuj.
Je nekaj v tej glasbi preprosto te obsede.
Všeè mi je ta "house" glasba. Je kot …
Veste, priganja te k ritmu. –Bum, bum, bum. O, ja.
Enostavno …
Ja?
Vam je težko prikrivati dejstvo, da ste peder?
O èem govoriš? Kaj?
Kolega, pred dvema sekundama, si me bil pripravljen nategniti.
Nategniti? A pa si ti …
Žal mi je, ker te moram razoèarati.
Hej, saj me nisi razoèaral. Ni mi mar, èe se prilizuješ.
Kaj … P … Prilizujem? O èemu govoriš?
Težka teorija je kot simfonija.
Zelo erotièna je.
Vau. –Hvala ti, Henry.
Ah, Henry. –Zdravo, Gerry.
Veš kaj? Tako ne morem delati.
Ma to ni … Omembe vredno. –Kaj se je zgodilo?
Naslednji teden nastopam na državni televiziji.
Prej nisem imel èasa, da ti povem, manj govori s tistim norcem.
Dobesedno nor je.
Henry.
V redu, Will. Zdaj si v svoji postelji.
Povej, koliko let imaš?
Sedem.
Kaj vidiš?
Nekaj v moji sobi.
Kaj to?
Nekaj kot … Podoba nekoga. Lebdi nad menoj.
Will, na varnem si.
To … To se me dotika.
Kam se te dotika?
Tam spodaj,
in nervozen sem.
Will, ni ti potrebno biti nervozen.
Igra se zaèenja.
Preèudovito je,
ker se mi lahko …
ljubimo vse do sonènega zahoda.
Mojbog.
Oprosti Rich. –Imam pametnejše delo.
Ma daj! En ples!
Resnièno ste me hipnotizirali.
Zavraga, Will. –Kaj je? No daj. Nisem jaz kriv, da je on odšel.
Rekel sem ti, da opraviš s temi ljudmi. –Poglej …
me v oèi. –Pojdi dol.
Ne potrebujem terapije.
Dovolj. Ven!
Zjutraj sem klical Mela Weintrauba, da ga … –Ma, kakšna korist?
Kaj boste poèeli?
Kakorkoli že, nekdo je. –Kdo to?
Bil je moj … moj cimer na fakulteti.
Zaupanje. Zelo važno v odnosu.
Prav tako je zelo važno v bolnišnici.
Zakaj je zaupanje najvažnejša stvar …
ko vzpostavljate odnos s pacientom?
Morin, nehaj prežvekovat in se nam pridruži.
Vinnie. –Am …
Zato ker, uh …
Zaupanje je, uh … Zaupanje je življenje.
Vau. Zelo globokoumno. Hvala ti, Vinnie.
Naslednjiè vzemi s seboj bratove zapiske.
Èe se pacient ne poèuti lagodno, da bi vam verjel, do vas ne bo iskren.
Potem tudi ni smisla, da ga sploh zdravite. Èe vam
ne verjamejo, potem jih ne boste nikoli preprièali, da spijo z vami.
To je pa cilj vsakega terapevta. Dotolci jih dokler so ranljivi.
To je moj moto.
Oh, dobro, vsi ste budni. Dobrodošli na predavanje.
Zdravo, Sean. –Hej, Gerry.
Uh, dame in gospodje, z nami je velikan.
Profesor Gerald Lambeau, dobitnik Fieldove medalje za kombinatoriko.
Zdravo. –Mogoèe kdo od vas ve, kaj je Fieldova medalja?
To je velika stvar. Nekaj kot Nobelova nagrada za matematiko.
Samo, da le – to podeljujejo vsake štiri leta. Velika stvar.
Neverjetna èast. Dobro, za danes bi to bilo vse.
Hvala. Vidimo se v ponedeljek. Govorili bomo o Freudu.
Zakaj je vzel toliko kokaina, da bi še konja ubilo. Hvala Vam.
Kako si? –Veseli me, da te vidim.
Torej.
Sean, imam nekaj zanimivega zate. –Res?
Kaj, ti moram vzeti kri in vodo? O èem gre?
Zakaj nisi prišel na podelitev diplom?
Veš … Bi sem zaseden.
Pogrešali smo te. –Res?
Kako dolgo se nismo videli? –Že od Nancyine smrti.
Ja, žal mi je.
Bil sem v Parizu. Na tej prekleti konferenci.
Dobil sem tvojo sožalje na kartici. Bilo je lepo.
Pridi. Ej, to je prevraèanje.
Hej, kaj se je zgodilo? So ti omilili kazen ali kaj?
Dobil sem, uh … pogojno potem moram na posvetovanje 2x tedensko.
Opa … nevarno to. Daj Morgan, predaj se!
Hej, Bill, pojdi dol z njega. Tekmo bomo izpustili.
Prenatrpan razpored imam. Zelo sem zaseden. –Sean, Sean.
Tale … Tale fant je neverjeten. Nikoli nisem videl èesa takega.
Gerry, zaradi èesa je tako neverjeten?
Si že slišal za Ramanujana? –Sem, sem. Nisem.
Èlovek božji. Živel je veè kot 100 let. Iz Indije.
Tisti s pikami, ne s turbani. –Ja, brez turbanov.
Živel je v nekem majhnem šotoru nekje v Indiji.
Ni hodil v šolo.
Nikoli ni videl kakšno znanstveno delo. –Kavo?
Vi gospod? –Samo trenutek.
Prišel je do neke stare matematiène knjige
in iz navadnega teksta moral potegniti teorije …
ki so matematike muèile leta in leta.
Ja. Neskonèni ulomki. Napisal je, uh …
Ja, poslal je to Hardyju na Cambridge. –Ja, Cambridge. Ja.
Tudi Hardy je takoj prepoznal genialnost njegovega dela … –Aha.
Pripeljal ga je v Anglijo in leta sta delala skupaj
ter ustvarila ene najbolj vzburljivih matematiènih teorij doslej.
Tale … Tale Ramanujan …
Tak genij je edinstven, Sean.
In tale fantina je prav tak. –Hmm.
Ampak je … malo je zaprt. –Hmm.
Potrebujem nekoga, ki se mu lahko približa.
Nekoga kot sem jaz? –Ja, kot ti.
Zakaj? –Podobno otroštvo imata.
Kakšno otroštvo? –Ja, iz istega kraja sta.
Je on iz Southie? –Ja.
Deèko genij iz Southie.
Kolikim psihiatrom si ga peljal, preden si prišel k meni? –K petim.
Naj ugibam. Barry? –Ja. -Henry? –Ja. -Pa menda ja ne tudi k Ricku?
Sean, prosim te, dobivaj se z njim samo enkrat vsak teden.
Prosim te?
Z njim je, kot bi igral poker. Ne dovoli mu, da vidi, kaj imaš v rokah.
Èe jo je našel, je verjetno, prebral tudi tvojo knjigo.
Težko bi jo našel.
Zdravo, Will. –Zdravo.
To je Sean Maguire. Will Hunting.
Kako si?
Ja, zaèniva. –Ja, dajva.
Napet sem. Naj se zdravljenje zaène.
Oprostite? –Ja, Tom.
Tudi ti Gerry.
Ja, seveda.
Kako si?
Iz katerega dela Southiea si?
Všeè mi je, kako ste uredili mesto. –Oh, hvala.
Si vse to kupil na neki razprodaji,
ali je to prišlo kot "pakiranje za psihièe" vse skupaj?
So ti všeè knjige? –Ja.
Si že bral kakšno od teh knjig? –Ne vem.
Kaj pa kakšno od teh? –Verjetno ne.
Pa tiste na zgornji polici? Si jih bral?
Ja, te sem bral. –Dobro zate. Kaj misliš o njih?
Nisem prišel razpravljat o knjigah. To so tvoje knjige. Jih ti ne bereš?
Bral sem jih. Moral sem.
Najbrž si potreboval veliko èasa. –Precej, ja.
Združene Države Amerike: Celotna zgodovina, Prvi del.
Mojbog. Èe si želel brati pravo knjigo zgodovine,
potem preberi knjigo od Howarda Zinna Narodna zgodovina Združenih Držav.
Ta knjiga ti pospeši prebavo.
Boljša od Chomskyja Soglasje o delu?
Misliš, da je to dobra knjiga? –Taki, kot si ti, me dušijo.
Zapravljaš ves svoj denar za te bedne knjige.
Vse to so iskane knjige. –In katero so prave knjige, Will?
Tiste, ki ti dvignejo lase v zrak. –Ma ni mi ostalo ravno veliko las.
Hej, raje si ta cigaret zatlaèi v rit.
Zate bi bilo to bolj zdravo. –Ja, vem.
Škodi mi med vadbo joge. –Vadiš, a?
Kaj, ti dvigaš? –Ja.
Tiste obièajne uteži? –Ne, težo sam nastavljam.
Oh, res? Veliko težo, a? –Ja. Ja, ogromno.
Res? –Le tako naprej.
Koliko dvigneš na klopi? –100 kg. Pa ti, koliko dvigneš?
Si to ti naslikal?
Ja. Pa ti, slikaš? –Ne.
Kipariš? –Ne.
Ti je všeè umetnost?
Imaš rad glasbo? –To je navadno sranje.
Oh, povej mi, kaj resnièno misliš.
Mix linearnosti in impresionizma, daje zelo zmedeno kompozicijo.
Ukradel si malo od Winslow Homer s to razliko, da si ti dal beli èoln.
Ma, dragi Monet, to je umetnost. Ni ravno dobro.
Ampak to ni to, kar me skrbi. –Kaj pa te skrbi?
Skrbijo me barve. –Veš kaj je najhuje od vsega?
Barvanje po vrstnem redu.
Jasno, da barve po vrstnem redu. Barve so tisto, kar me oèara.
Res? –Kaj pa.
Mislim, da si samo korak od tega, da ti odtrgam uho.
A ja? –Oh, ja.
Mogoèe bi se moral preseliti na jug Francije in zamenjati ime v Vincent?
Si slišal kdaj za pregovor: "išèi pristan v nevhti"? –Ja.
Morda se to nanaša nate. –V kakšnem smislu?
Morda si ti sredi nevihte, velike usrane nevihte. –Ja, možno.
Nebo se ti je zrušilo na glavo. Strele udarjajo v tvoj mali èolniè.
Vesla so skoraj poèila.
Polulal si se v hlaèke. Jokaš za nekim pristanišèem.
Mogoèe želiš zbežati od tod.
Veš, morda si prav zato postal psihiater.
Bravo. Uganil si. Sedaj me pusti, da delam svoje delo.
Mogoèe si se poroèil z napaèno žensko. –Mogoèe bi moral paziti, kaj govoriš!
Da mi nisi veè pisnil, jasno?
Ah.
To je to, mar ne?
Poroèil si se z napaèno žensko.
Kaj se je zgodilo? Kaj, zapustila te je?
Menda ja ni, veš … porivala z nekom drugim?
Ubil te bom, èe še enkrat užališ mojo ženo.
Ubil te bom.
Si razumel, pankrt?
Èas se je iztekel.
Ja.
Voljno, gospoda.
Si v redu?
Poglej, razumel bom, èe ga ne boš želel veè videti.
Torek, 16:00. Potrudi se, da bo mali tu.
Drži.
Hvala.
Super izgledaš s temi oèali.
Hvala ti. –Preprosto božanska so.
Ja, vedno sem si želela temno modra. –Èudovito.
Odrašèala sem v Angliji, hodila sem v kul šolo.
Veš, taka napredna, svobodna, moderna privatna šola.
Potem Harvard. Upam, da medicino.
Veš, razmišljam, na koncu
bo moj um vreden 250,000 $.
Zveni odurno, mar ne?
Prinesi mi še en "mai tai"!
To je kul. Mislim, tvoji starši so veseli, ker ti plaèujejo to šolanje.
Ne, mene veseli ker plaèujem. Denar sem podedovala.
Vau. A gre Harvardu ves ta denar?
Ne, Stanfordu. Junija grem tja diplomirat.
Dobro, torej si hotela tega mornarèka samo izkoristit, potem pa greš, a?
Ma jaz sem samo eksperimentirala s teboj za èas anatomije.
V tem sluèaju, V redu.
Hej, želiš, da ti pokažem moj magièni trik, Skylar? –Logièno.
Prav. Ampak obljubi …
Dobro.
Ta je samo zate, Rudolph. –Èakaj Potreboval boš mojo palico.
Dobro, dotakni se me. Hvala ti. V redu.
Naredil bom tako, da bodo vse te karamele izginile.
Pripravljena? V redu.
Ena, dve, tri.
Izginile so.
To je moj … Veliko boljši je trik z mojim zajcem.
Pa …
Po pravici povedano, se ne dobivam velikokrat z dekleti.
Kakšna smola … Mislim, zame.
Veš na kaj mislim? Vem, da si razmišljal o tem.
Oh, ne, nisem. –Si, si.
Ne, resno nisem. –Si. Nadejal si se "poljuba za lahko noè".
Ne, poglej, da ti povem. Nadejal sem se "natepavanja za lahko noè".
Ampak zadovoljil se bom tudi s poljubom.
Joooj, kako si skromen. –Hvala.
Mm. –Ne, hecam se … Nadejal sem se poljuba.
In, zakaj tega ne storiva že sedaj?
Prav sedaj? –Ja.
Pridi.
Mislim da imam malo od tvoje kumarice.
Spet ti, a?
Sledi mi.
Kaj pa je to? Trenutek med fanti?
Tole je resnièno lepo. Te podžigajo labodi? Je to zate kot nek fetiš?
Je to nekaj, èemur moraš sedaj posvetiti nekaj èasa?
Razmišljala sem o tistem, kar si rekel pred dnevi. O moji sliki. –Oh.
O tem sem razmišljal vso noè.
In nekaj mi je šinilo na misel.
Potem sem mirno in trdno zaspal in od takrat nisem veè mislil nate.
Veš kaj mi je prišlo na misel? –Ne.
Ti si samo paglavec. In pojma nimaš o èem govoriš.
Hvala. –Je že v redu.
Nikoli nisi bil nekje izven Bostona.
Ne.
Èe te vprašam nekaj o umetnosti, mi boš povedal do zadnjega detajla …
iz vsake knjige umetnosti, ki je bila kdaj napisana.
Michelangelo? Veš veliko o njem?
Njegovo življenjsko delo, politièno opredelitev. Njega in papeža.
Njegov spolno nagnjenost. Vse, kar je poèel, mar ne?
Ampak stavim, da mi ne znaš opisati vonj Sikstinske Kapele.
Nikoli nisi resnièno stal tam in opazoval ta prekrasni strop.
Gledal to.
Èe te vprašam kaj o ženskah,
mi boš verjetno dal spisek tvojih priljubljenih.
Mogoèe si jih nekaj tudi povaljal.
Ne znaš pa mi povedati, kako je to, ko se zbudiš ob ženski …
in se resnièno poèutiš sreènega.
Ti si težak fante'.
Èe te vprašam nekaj o vojni, boš prièel citirati Shakespeareja, mar ne?
"Še enkrat v predor, prijatelji dragi."
Ampak ti nisi bil v bližini kakšne vojne.
Nikoli nisi v naroèju držal glavo najboljšega prijatelja …
in ga gledal kako kako s poslednjimi izdihljaji klièe tebe na pomoè.
Èe te vprašam kaj o ljubezni, mi boš verjetno citiral kak sonet,
nikoli pa nisi gledal ženske in se poèutil popolnoma ranjivo.
Nisi poznal nekoga, ki bi te lahko oèaral s svojim pogledom.
Èutil, da je Bog poslal na Zemljo angela samo zate,
angela, ki bi te rešil iz globine pekla.
In ne bi vedel, kako je biti njen angel,
in poleg vsega èuvati svojo ljubezen le zanjo.
Poleg vsega. Poleg raka.
In ne veš, kako je, ko spiš, èakaš v bolniški sobi …
jo dva meseca, držiš za roko,
ker zdravniki vidijo v tvojih oèeh …
da "èas obiskov" ni odvisen od tebe.
Ti ne veš, kaj je izguba,
ker se to zgodi le takrat, ko imaš nekoga rad bolj kot samega sebe.
Dvomim, da si kdaj imel koga tako zelo rad.
Ko pogledam vate, ne vidim inteligentnega, pouèenega èloveka.
Vidim usranega, prestrašenega klinca.
Ampak ti Will, ti si genij. Tega nihèe ne oporeka.
Nihèe nikoli ne bi mogel razumeti vse tvoje mogoènosti.
Ampak ti predpostavljaš, da veš vse o meni, ker si videl mojo sliko.
Raztrgal si moje celo življenje.
Sirota si, mar ne?
Misliš, da se mi sanja, kako težko je bilo tvoje življenje …
kako se poèutiš, kdo si ti …
samo zato, ker sem bral Oliverja Twista?
Te mar ta knjiga v celoti opisuje?
Iskreno, ni mi mar za vse to, ker …
Veš kaj? Nièesar ne morem izvedeti o tebi …
Tega ne morem prebrati v neki usrani knjigi.
Razen, èe bi želel, da govoriva o tem,
kdo si ti.
In mene to zanima. Resnièno.
Ampak ti tega ne želiš, mar ne, prijatelj?
Prestrašen si s tem, kar lahko poveš.
Ti si na potezi, šef.
Prosim? Halo?
Halo?
Profesor Valenti, ste to spet vi?
Spaka.
Oh, mojbog. –Jezus, koga si poklical?
Nikogar. Pozabil sem številko. –Kaj si ti, mentol?
Celo po dežju si šel tam, pa nisi vzel s seboj številke.
Ne, to je bila 041, številka tvoje mame. Zmanjkalo mi je denarja.
Zakaj ne pustiva mame pri miru? Jaz sem malo prej pustil tvojo.
Res je to smešno, Morgan.
To je denar, kreten.
Samo mi poskusi nasprotovat, pa boš videl. –Dobro, Morgan.
Boš že videl. –Dobro, Morgan.
Samo nehaj se zajebavat z mano.
Brez kajenja.
Kako to misliš "ni govoril"? Noter sta bila celo uro.
Samo sedel je in štel sekunde, vse dokler je njegove terapije konec.
Po pravici povedano, oèaral me je. –Zakaj je naredil to?
Da mi dokaže, da mu ni potrebno govoriti, èe ne želi.
Kaj je to? Tekmovanje v gledanju med dvema prijateljema iz kraja?
Tako je in jaz ne smem prvi spregovoriti.
Poznam teorijo, Alexander, a fant je našel prosto geometrijsko sliko.
Struktura drevesa ni dobra. –Poglej. On spaja dve vertikali.
Ampak jaz lahko najdem zbir.
Poanta je v tem, kao grupiraš izraze, Aleksander. –Ampak, Gerry.
Èe vso stvar izpeljemo tako, potem …
Hej, glejte.
Tole sem zapisal. Tako je lažje.
Vèasih se nekaterim posreèi.
Fantastièen èlovek si.
Veš, nekoè sem bil v letalu,
in sedel sem tako, in …
kapetan priène z vsem tistim, saj veš,
"leteli bomo na 10,000 metrov," ampak potem odloži mikrofon.
Pozabi ga izklopiti. –Aha.
Potem se obrne k sopilotu, in mu reèe:
"Veš, ravno sedaj mi je zadišal en cigaret in skodelica tople kave".
Stevardesa pohiti skozi letalo …
da mu pove, da je mikrofon še vklopljen.
Potnik iz zadnjih sedežev pa: "Hej srèek, ne pozabi mu nesti kave."
Si kdaj bil na letalu?
Ne, ampak to je samo šala. Bolje se sliši, ko slišiš to iz prve roke.
Ja, prav imaš.
Povaljal sem jo nekolikokrat, veš?
Res? Dobro zate.
In to zelo dobro. –Zelo, a?
Prejšnji teden sem imel randi z njo.
Kako je bilo? –Bilo je dobro.
Želiš zopet ven z njo? –Ne vem.
Zakaj? –Nisem je poklical.
Jezus, pa ti si amater. –Vem, kaj delam.
Ja. Ne skrbi zame. Vem, kaj delam.
Ja, ampak tale punca je bila, saj veš, preèudovita.
Pametna je. Duhovita. Drugaèna je od veèine deklet, s katerimi sem bil.
Pa poklièi jo, Romeo. –Zakaj, da bi spoznal, da ni popolna?
Da je dolgoèasna? Veš, mislim …
To dekle je izpadlo perfektno. Tega ne bi želel pokvariti.
Mogoèe si pa ti izpadel perfekten. Morda tega ne želiš pokvariti.
Mislim, da je to odlièen naèin razmišljanja, Will.
Tako boš šel skozi vse svoje življenje in nikoli nikogar dobro spoznal.
Moja žena je prdela, ko je bila nervozna.
Imela je vse sorte, èudovite, drobne osebne lastnosti.
Veš, v snu je prdela.
Evo, kaj se je zgodilo enkrat.
Neko noè je prdnila tako glasno, da je zbudila psa.
Sama se zbudi in vpraša: "Si bil to ti?"
Odgovoril sem:"Jaz sem, ja." Nisem imel srca, da ji povem.
Zbudila je samo sebe? –Ja.
Vidiš Will, že dve leti je, kar je umrla, a se še vedno spomnim take reèi.
To so prelepe stvari, veš? Take malenkosti.
Prav to so stvari, ki jih najbolj pogrešam.
Te drobne njene posebnosti.
To jo je delalo za mojo ženo.
Fant, tudi ona me je dobro poznala. Poznala je vse moje posebnosti.
Ljudje tem stvarem pravijo "posebnosti," ampak to niso.
To so lepe stvari.
Zato moramo izbirati, koga bomo spustili v naše èudne male svetove.
prijatelj, ti nisi popoln.
Dovoli mi, da ti prihranim èas.
Dekle, ki si jo sreèal, tudi ona ni popolna.
Vprašanje pa je, ali sta narejena drug za drugega.
V tem je stvar. V tem je ves trik okrog intime.
Lahko veš vse na tem svetu, prijatelj,
ampak edini naèin, da izveš nekaj o tem je, da ji daš možnost.
Sigurno se ne boš nauèil tega od takega starega osla, kot sem jaz.
Tudi, èe bi vedel, ne bi tega govoril uscanetu, kot si ti.
Res, zakaj?
Povedal si mi vse ostalo.
Govoriš veè kot katerikoli psihiè, ki sem ga v življenju videl.
Hej, jaz samo podajam to sranje. Nisem rekel, da vem, kako se to dela.
Ja.
Si že razmišljal, da bi se ponovno poroèil?
Moja žena je mrtva.
Osredotoèi se na besedo "ponovno". –Mrtva je.
Res odlièno razmišljanje Sean,
Mislim, tako boš šel skozi do konca življenja …
in nikogar veè dobro spoznal.
Èas je potekel.
Pridrži tale vrata. –Drži.
Hvala.
"G" mol. Najbolj žalosten akord.
Zdravo. –Hej.
Kje si bil? –Oprosti. Bil sem … Resnièno sem bil zaseden, in …
Ampak … –Tudi jaz.
Res? Ja … Mislila sam, da boš poklical.
Ja, samo …
Mislim, lepo smo se imeli. –Tudi meni je bilo zelo lepo.
Mislim, Jaz samo … Jaz …
Oprosti. Pokvaril sem.
Ne, ne. Mislim, v redu je.
Ja, ampak … spraševal sem se,
èe bi mi dala še eno šanso?
Veš, da te še enkrat povabim ven.
Ne morem. –Prav.
Oh, ne, nisem … Nisem mislila, da nikoli ne morem.
Samo trenutno ne morem.
Moram doloèiti vrste protonov za "ebogamine".
Vse to zveni zelo zanimivo. V resnici je zelo dolgoèasno.
Dobro … –Mogoèe kdaj drugiè.
Lahko jutri? –Uh, ja, drži.
V redu. –Ok.
Živijo. –Živijo.
Kaj ti spet tukaj?
Nisem mogel èakati do jutri.
Od kod ti to?
Moral sem spati z eno iz tvojega razreda.
Upam, da je kakšna z raztrganimi èevlji in smrdljivim zadahom.
Daj. Pojdiva se zabavat. –Ne, tole se moram nauèiti.
Saj ne greš jutri na operacijo, mar ne?
Ne. –Pojdiva.
Oh, Bog! Moj pes zmaguje!
Naprej, Misty!
Daj! Teci! Lej ga! Daj!
Glej, glej ga. Teci Misti! Ajde!
Zmagal je. –Vse je premagal.
Pa ti, si odrašèal nekje tu v bližini, a?
Ne daleè od tod. Južni Boston.
Še vedno sem pod vplivom zmage.
Poglej se. Izgledaš tako sreèna.
In kako je potem bilo tu?
Kot vedno. Niè posebnega.
Imaš veliko bratov in sester?
Èe imam veliko bratov in sester? –Toèno tako.
Jaz sem irski katolik, kaj misliš? –Toèno. Toèno tako …
Koliko? –Ne boš mi verjela.
Zakaj? Daj. Koliko? Pet? –Ne.
Sedem? Osem? Koliko?
Imam 12 starejših bratov. –Ni govora!
Ne, prisežem ti. Jaz sem sreèni trinajsti.
Poznaš vsa njihova imena?
A, èe znam … Seveda, to so moji bratje.
Kako jim je ime?
Marky, Ricky, Danny, Terry, Mikey, Davey, Timmy, Tommy, Joey, Robby, Johnny in Brian.
Kako, kako?
Marky, Ricky, Danny, Terry, Mikey, Davey, Timmy, Tommy, Joey, Robby, Johnny in Brian.
In Willy.
Willy? –Ja.
Will. –Vau.
Se še kar videvate? –Ja, saj vsi živijo v Southie.
Jaz živim s tremi od njih. –Res?
Ja. –Želela bi jih spoznati.
Dobro, tudi to bo prišlo na vrsto.
Hej, veš, sinoèi sem bral tvojo knjigo.
O, torej ti si bil ta.
A še vedno, uh … Še vedno obiskuješ svetovanje za veterane?
Ne.
Zakaj? –Odnehal sem, ko mi je žena zbolela.
Se kdaj vprašaš, kakšno bi bilo življenje, èe ne bi spoznal žene?
Kaj? Misliš, èe bi mi bilo bolje, èe nje ne bi bilo?
Ne, ne pravim, da bi ti bilo bolje brez nje. –Kaj pa?
Nisem tako mislil. –V redu je. To je zelo pomembno vprašanje.
Imel boš slabe dneve, ampak se boš potem vedno obraèal …
k tistim dobrim stvarem, ki jim do tedaj nisi polagal pozornosti.
In ti ni žal, da si spoznal svojo ženo?
Zakaj? Zaradi boleèine, ki jo èutim sedaj?
Tepel sem se po glavi, a mi nikoli ni bilo žal niti enega dneva z njo.
Kdaj si pa dojel, saj veš, da je ona 'taprava'?
21. oktobra 1975.
O mojbog. Celo jebeni dan se spomniš?
Takrat je bila zadnja tekma finala najveèja tekma Red Soxov.
Definitivno. –S prijatelji sem vso noè prespal na ulici, za vstopnice.
Imeli ste karte? –Ja. Na dan tekme sem sedel v baru,
èakal, da se zaène tekma in takrat je vstopilo to dekle.
Bila je to odlièna tekma. Na koncu 8 minute, je Carbo izenaèil.
Bilo je 6 proti 6. Igralo se je do 12.
Na koncu 12. minute vstopi Carlton Fisk, znan kot "Debelinko".
Stopi na podlogo. Veš, ima tisto èudno pozo.
Ja, Ja. –In potem … Bum! Udari jo!
Žogica odleti visoko, vse do roba levega polja!
Petintrideset tisoè ljudi vstane na noge, in vpijejo za žogico.
Ampak to ni še niè, Fisk maha za žogico kot neki norec.
Ja, to sem videl. –"Preleti! Preleti!
To. –Preletela je!"
Potem žogica zadane ob steber. Njemu se zmeša, a 35000 navijaèev …
Preplavijo ves teren.
Ja, on pa odriva ljudi s poti.
"Umaknite se! Umaknite se!"
Ne morem verjeti, da si imel karto za tako tekmo.
Si tudi ti uletel na teren? –Ne, nisem uletel na teren. Ni me bilo.
Kaj? –Ne, bil sem v baru in pil pijaèo z mojo bodoèo ženo.
"Home run" Debelinka Fiska zato, da bi pil pijaèo z neko neznanako?
Ja, ampak moral bi jo videti. Izgledala je omamno.
Ma, briga me tudi, èe je … –O, ne, ne, osvetlila je prostor.
Briga me èe je prišla Trojanska Helena. - Oh, Trojanska Helena!
To je bila zadnja tekma finala! O, Bog, kaj pa so ti prijatelji rekli?
Pustili so te? –Morali so.
Kaj si jim rekel? –Le svoje karte sem položil na mizo.
In rekel, "oprostite, fantje. Moram videti neko dekle."
"Moram videti neko dekle"? –Ja!
To si rekel? In pustili so te, da greš?
O, ja. V oèeh so mi videli, da sem bil resen.
Me hecaš? –Ne, ne hecam te, Will.
Zato ti pa sedaj ne govorim o punci, ki sem jo pred 20-imi leti videl v baru …
in, kako mi je žal, da je še vedno nisem spoznal.
Ni mi žal 18-ih let, ki sem jih preživel z Nancy.
Ni mi žal 6-ih let, ko nisem delal, ker je žena zbolela,
in ni mi žal zadnjih let, ko je bila hudo bolna.
In preprièan sem, da mi ni žal, ker sem izpustil eno usrano tekmo.
To je obžalovanje.
Vau!
Ampak vseeno bi bilo dobro, da bi videl tisto tekmo.
Kako naj bi vedel, da bo "Debelinko" naredil "home run".
Veš, na terenu sem zelo koristna.
Precej visoka sem.
Ma niti nisi tako zelo visoka. –Zabijam.
Bom igrala v N. B. A.?
"Tako mora biti." Hm.
Zakaj vedno sediva tu?
Ker je boljše, kot èe bi pri meni.
Ja, ampak jaz še nikoli nisem videla kako je pri tebi.
Saj vem jaz, kako je.
Kdaj bom lahko spoznala tvoje prijatelje in brate?
Ma oni v te kraje ne hodijo ravno velikokrat.
Mislim, da grem lahko do Južnega Bostona.
En mali izletek.
Sem težava jaz, ali se ti skrivaš pred njimi in obratno?
Dobro. Greva. –Kdaj?
Ne vem. Naslednji teden.
Pa, èe reèem, da ne spim s teboj, dokler ne spoznam tvoje družbe?
Mislim da je, okoli 4:30 zjutraj. Morali bi biti budni.
O, Bog. Moški so brez sramu.
Celo, ko ne razmišljate s svojim malim, a takrat vsaj delate zanj.
Kaj pa drugega. Pa bi lahko dobil vnaprej, nekaj za mojega malega?
Ne vem. Bomo vprašali. "Izgledi niso dobri."
Kaj? –Jebemti … Hej, Chuckie. Ne. Niè. Spi naprej.
"Izgledi"? Ta ista stvar ti je rekla, da boš igrala v N. B. A.
Toèno, pazi se. Raje že sedaj kupi sezonske karte.
Mmm! Zakaj pa ne. Visoka sem. Rada nosim top.
Ma nisi ravno toliko visoka. –Sem.
Morda sem pa prava oseba za trojke.
Jaz sem pa pravi za "home run-e".
Ne mi pravit te športne metafore.
Tudi "škratek" lahko zabije opici tièa v rit.
Morgan uleti in priène, "Mene ne moti. Mene ne moti … "
Ne morem verjeti, da ste pripeljali Skylar ravno zdaj, ko smo mrtvo pijani.
Vem, Morgan. Ampak redko nas je videti pijane.
Moj stric Marty pije. Èez 6 do 8 mesecev zaène delat.
Sem že govoril, kaj se je zgodilo, ko je vozil in so ga ustavili policaji?
Vam sem, ne? –Za Martyja, si.
Da vam povem, kaj se je zgodilo mojemu stricu, to morate slišati.
On vedno pripoveduje zgodbe. Vsakiè, ko pridemo sem, ima novo.
Èetudi smo to že vsi slišali. Daj. Vseeno jo povej.
Bom. Najlepša ti hvala. Prav èudovit uvod si mi naredil.
Moj stric Marty vozi domov, ne?
Pojma nima, kje se nahaja? Odpelje pijan kot èep. Mrtvo pijan.
Nek policaj ga vidi, ustavi ga. Moj stric je torej najebal.
Policaj ga izvleèe iz avta in ga poskuša spraviti na noge.
Stric izstopi iz avta, bruha, policaj je preprièan, da je nad mejo dovoljenega.
Toliko, da ga ni vklenil in odpeljal v zapor.
Naenkrat pa, kakih sto metrov nižje, odjekne moèna eksplozija.
Stari v momentu postane trd. Obrne se … –So ga ustrelili?
Ne. Hej … Hej … Vi ste to že slišali.
Ja, Morgan, utihni. Nehaj.
Nek tip se je zaletel v drevo. Zgodila se je prometna nesreèa.
Za vsak sluèaj …
Ma, kako je lahko slišal … –Utihni, jebemti!
Ob pamet ga spravljaš. –Polomil te bom. Utihni!
To zgodbo ti je že govoril.
In policaj reèe mojemu stricu, "Sedi sem. Da se mi nisi premaknil."
Policaj gre vzdolž ceste, da vidi, kaj se je zgodilo.
Po nekaj minutah ležanja v svojem scanju in bruhanju,
se stric vpraša, kaj sploh tam poène.
Vstane, gre v svoj avto in se odpelje domov.
Naslednje jutro je moj stric prišel k sebi.
Sliši, da nekdo trka na vrata.
Gre k vratom, jih odpre … "Kaj je?"
Bil, je policaj, ki ga je ustavil.
Policaj pravi, "Jebi se, kaj ti meni 'Kaj je?'"
Ti že veš, kaj je. Sinoèi sem te ustavil, pa si pobegnil."
Stric pa njemu, "Nikoli v življenju te nisem videl.
Vso noè sem bil z mojimi otroci. Pojma nimam kdo si."
Policaj pa, "Ti že veš, kdo sem jaz. Pojdiva do tvoje garaže."
Stric, "Kaj?" Policaj, "Dobro si slišal. 'Pojdiva do tvoje garaže."
"Dobro. V redu." Odpelje ga do garaže in odpre vrata.
In tam … Policajev avto v strièevi garaži.
Tako se je …
Razpoèil se je od smeha, ker se je domov pripeljal s policajevim avtom.
Najboljši del je, da je policaja …
bilo tako sram zaradi vsega tega, da ni stricu naredil nièesar.
Ves dan se je vozil naokrog s strièevim Chevelle in iskal hišo.
Dobro Chuckie, kaj je poanta tvoje zgodbe?
Izmazal se je. To je poanta.
Vprašanje je … –Ajde. Dovolj.
Nekaj poizkušam razjasniti. –Samo ga blamiraš.
Nobenega smisla ni. –Smisel je,
èe poslušaš zgodbo in nehaš postavljati vprašanja.
Da vidim, èe veste tole.
Mary in Paddie, zakonski par, ležita v postelji.
Nekega jutra, za petdeseto obletnico njune poroke, se prebudita.
Mary se obrne in pogleda v Paddiea.
Reèe mu, "O, Bog, Paddie.
Tako prikupen dec si. Ljubim te.
Rada bi naredila nekaj zate.
Storila bom, kar ti srce poželi.
Povej, kaj bi želel?
Paddie pa zaène, "Oh, zavraga, Mary. To je zelo lepo od tebe.
Obstaja stvar, ki si jo želim že 50 let,
in, uh, želel bi, da mi ga pofafaš.
To bi želel." Mary nato, "Prav."
Izvleèe protezo, jo da v kozarec in mu ga pofafa.
Po tem pa Paddie njej, "Ja, punca, prav to sem potreboval.
To je bila najboljša stvar, ki sem jo kdajkoli doživel!
Èudovita si, Mary! Ljubim te!
Pa lahko storim jaz kaj zate?"
Mary privzdigne glavo, ga pogleda in reèe: "Poljubi me."
Oh! –Oh, Bog!
To je tako odurno. –Ampak dobro, slišal sem še huje.
Poberi se! –Dobro fantje, se vidimo kasneje.
Drži. Pazi nase, Bill.
Skylar, pa hvala, ker si se oglasila.
Premislil sem si glede ljudi s Harvarda.
Ne hiti še, niso prav vsi kot jaz.
Oh. Verjamem. Me veseli, da sem te spoznal.
Oh. –Malo lažje. Poèasi se oddalji za en korak.
Oh, ma daj. Stari. –Vem, kaj delaš, kolega.
Zapeljal nas boš domov. –Kaj za vraga misliš, da sem?
Daj, Chuckie. –Poberi se, peder, Will dobi avto.
V redu, hvala, naivnež. Hvaležen sem ti.
Ne vem, kaj si se tako zresnil.
Najprej boš zapeljal mene. –Ampak res nam ni spotoma.
Ne misli, da si, samo zato, ker nocoj ne boš spal v tistem tvojem …
Ne mislit, da si nevaren.
Hej, èakaj malo. Rekel si mi, da greva k tebi.
Ne nocoj. –Oh, ne, ne nocoj. Nikoli.
Vrgla ga boš kot stare nogavice, èim vidiš to njegovo usrano luknjo.
Ampak hoèem spoznati tvoje brate.
Kdaj drugiè.
Dobro.
Daj mi kljuèe.
Stevardesa to sliši, in v trenutku sprehodi tisto svojo rit po letalu.
Jaz pa njej, "Ne pozabi mu nesti kavo."
Ne seri! Nisi ji tega rekel.
Zavraga Marty, to je vic.
Razumeš, to se je nekomu zgodilo. –Vic.
Gerry. –Zdravo.
Si zlahka našel mesto? –Ne, taksi sem vzel.
Timmy, to je Gerry. Skupaj sva študirala.
Kako si? Veseli me.
Tudi mene. –Lahko eno pivo?
Uh, ne, jaz bi, èe imate Perrier.
To je v francošèini tonik.
Tonik, drži. –Pa par sendvièev.
Drži. –Daj na moj raèun.
Ga boš kdaj poravnal?
Ja, stari, tukaj imam zmagovalni listiè.
Koliko je premija? –Dvanajst milijonov.
To ne bo pokrilo. –Ne. A vsaj stroške tvoje operacije spremembe spola bo.
Orešèke? –Ne, hvala.
Želel si govoriti o Willu.
Izgleda, da dobro napreduje. –Toèno tako.
Sta že govorila o njegovi prihodnosti?
Kje pa. Še zmeraj se muèiva z njegovo preteklostjo.
Pa bi bilo dobro, da bi. Moj telefon je že vroè od ponudb za službo.
Kakšne vrste? –Vrhunska matematika.
Prostor, v katerem je um, kakršen je Willov, popolnoma svoboden.
To, da ima ponudbe, je dobro, ampak mislim, da še ni pripravljen.
Mislim, da ne razumeš, Sean.
Èesa ne razumem? –Evo, fantje.
Hvala, Tim. –Ja, hvala.
Da se vam ne zlepijo prsti.
Tim, nam lahko pomagaš?
Hoèemo da stavimo.
Aha.
Si že slišal za Jonas Salk? –Seveda. Odkril je zdravilo za otroško paralizo.
Kaj pa za Alberta Einsteina? –Hej.
Pa za Geralda Lambeaua? Si slišal zanj?
Ne. –Hvala ti, Tim.
Kdo pa je dobil stavo? –Jaz.
Tu ne gre zame, Sean.
Jaz sem niè v primerjavi s tem fantom.
Kdo je ta Gerald Lambeau?
Leta 1905 je bilo na stotine profesorjev, ki so prouèevali vesolje.
Med njimi je bil 26 letni švicarski delavec v patentnem uradu,
ki se je v prostem èasu ukvarjal s fiziko, ta, ki je spremenil svet.
Si lahko misliš, kaj bi bilo, èe bi Einstein odstopil od tega …
in šel vsak veèer na Dunaju popivat s svojimi prijatelji.
Vsak od nas bi nekaj izgubil.
Tim pa ne bi nikoli slišal zanj.
Precej dramatièno, Gerry. –Ne, ni, Sean.
Tale fant ima ta dar.
Samo nekdo bi ga moral postaviti na pravo pot, in mi ga lahko.
Hej, Gerry, v 1960, je nek fant diplomiral na Michiganski Univerzi.
Ustvaril je neka odlièna matematièna dela.
Zlasti omejene harmoniène funkcije.
Potem je šel na Berkeley. Postal asistent in pokazal velik potencial.
Kasneje je šel v Montano in presegel konkurenco.
Ja, kdo je bil to? –Ted Kaczynski.
Prviè slišim.
Hej, Tim! –Ja!
Kdo je Ted Kaczynski? –Centerhalf.
O tem ti govorim.
Moramo usmeriti tega fanta. –Ja …
On lahko pomaga svetu, ampak mi mu moramo pomagati v tem.
Usmerjanje je eno, manipuliranje pa drugo.
Sean … –Pustiti ga moramo, da najde …
Jaz ne sedim vsak veèer doma, viham brke in kujem naèrt, kako …
temu fantièu unièiti življenje!
Jaz sem reševal višjo matematiko, ko sem imel 18 let, pa sem
potreboval veè kot 20 let, da ustvarim kaj, vrednega Fieldove medalje.
Morda on ne želi tega, kar si ti želel.
Mogoèe so v življenju tudi stvari, pomembnejše od Fieldove medalje.
To je nadvse pomembno, in to nima veze pri osebnem nestrinjanju.
Èakaj malo. Pogovoriva se o fantu.
Zakaj mu ne bi dali èas, da se odloèi kaj želi poèeti?
To je odlièna teorija, Sean. Pri tebi je vžgala, mar ne?
Ja, je, ti arogantna opica!
O, žal mi je. Žal mi je, da sem sploh prišel sem.
Prišel sem iz ljubeznivosti. Želel sem te obvestiti.
Prav dobro je, da me obvešèaš.
Fant je v McNeilu, na sestanku, ki sem mu ga priporoèil.
Will, nisem povsem preprièan, kaj mislite.
Službo smo Vam že ponudili.
Nihèe v tem mestu ne dela brez neke akontacije.
Èe pa Vi mislite, da boste našli nekoga, ki bo, vsaka Vam èast.
Mislim pa, da vsi vemo, da Vas nihèe ne bo predstavljal tako dobro kot jaz.
Will, nudimo Vam 84,000 dolarjev letno.
Akontacija! Akontacija.
Želite, da Vam damo takoj denar?
Poèasi … Nisem rekel tega.
Domnevno, v taki situaciji bi bilo za Vas
najbolje, èe bi jaz sedaj imel …
200 $ v žepu.
Jaz mislim, da nimam … Larry?
Jaz imam 73 $. –Hoèeš èek?
Nekaj Vam povem. Sumljivi ste.
Ja, Vi. Ne vem kak glas se Vas drži v tem mestu,
ampak po tem sranju, ki ste mi ga hoteli nastaviti danes,
bodite preprièani, da bom motril na Vas.
Zdaj pa, o vsem, kar se je do sedaj zgodilo,
se lahko pomenita z mojim zgoraj omenjenim odvetnikom.
Nasvidenje, gospodje.
Do takrat pa, dobro odprite oèi in napnite ušesa.
Kako gre? –Super.
Res.
Dobro.
Potrebuješ pomoè? –Ne!
Daj no. Dovoli mi samo, da pokukam, pa greva na baseball.
Ne.
Zame je pomembno, da se nauèim tole.
Resnièno je pomembno … Zame, V redu? –Dobro.
Zakaj ne sediva tu ves dan? –Ja, zakaj ne?
Dobro, gospod "Firbec"
Vidim, da mi ne daš miru.
Nekaj bi te vprašala. –Reci.
Imaš fotografski spomin?
Ne vem. Enostavno zapomnim si. Kot si ti zapomniš telefonsko številko.
Samo tako.
Si se kdaj uèil organsko kemijo? –Nekaj malega.
Oh, da ubiješ dolgèas? –Ja, iz zabave.
Ja, tako se je zabavno uèiti organsko kemijo.
Si ti nor?
Si èisto ob pamet?
Nihèe se tega ne uèi kar tako. To ni obvezno, zlasti ne komu, kot si ti.
Kot sem jaz? –Ja.
Nekomu, ki svoj èas porabi za igranje baseballa in bare.
Težko, da je to obvezno. –Oh.
Veš, na Harvardu je veliko pametnih ljudi.
Celo oni se morajo uèiti, ker je to res težko.
In spet … tebi gre to tako lahko od rok, da jaz tega ne razumem.
Ne razumem, kako delajo tvoji možgani.
Igraš klavir? –Želim, da govoriva o tem.
Ne, poskušam ti razložiti. Igraš klavir?
Ja, malèek. –Ko pogledaš v klavir, vidiš Mozarta?
Ne, vidim samo tipke. –Dobro, torej, Beethoven, V redu?
On je gledal v klavir, in videl svoj smisel. Samo tako je lahko igral.
Kaj mi želiš povedati? Da igraš klavir? –Niti malo.
Jaz, ko pogledam v klavir, vidim gomilo tipk, troje pedal in škatlo.
Beethoven, Mozart … To so lahko videli. Lahko so samo igrali in igrali.
Jaz ti ne morem naslikati slike. Še žoge ne morem udariti èez igrišèe.
In ne morem igrati klavirja. –Lahko pa v 1h rešiš nalogo iz kemije.
Ja, ko je treba naredit kaj takega, jaz samo igram.
To je najboljša razlaga, ki jo imam.
Pridi. Nekaj ti moram povedati. –Ja?
Nekaj ti povem. –Oh.
Maa …
Ni pošteno. –Kaj ni pošteno?
Tukaj sem že štiri leta,
pa sem te šele sedaj našla.
Ja, našla si me.
Si buden? –Ne.
Si, si.
Kaj je?
Želim, da greš z menoj v Kalifornijo.
Si preprièana? –O, ja.
Ja, ampak kako to veš?
Ne vem. Enostavno vem.
Ja, ampak kako lahko to veš?
Vem, ker tako èutim.
Ker je to precej resna stvar. –Vem.
Že naslednji teden si lahko v Kaliforniji …
in lahko izveš o meni nekaj, kar ti ni všeè.
Mogoèe si želiš, da me ne bi povabila,
ampak veš, da je tako resno, da ne moreš mimo tega.
In potem sem jaz v Kaliforniji ujet z dekletom, ki ne želi biti z mano.
Si že želi, da preklièe povabilo. –Kaj? Kaj zdaj to pomeni?
Jaz tega ne bom rekla. Želim, da greš z menoj v Kalifornijo.
Ma ne morem s teboj v Kalifornijo …
Zakaj?
Prviè, zato ker imam tukaj službo.
Drugiè, zato ker tukaj živim.
Poglej, èe me ne ljubiš, zakaj mi tega ne poveš?
Nisem rekel, da te ne ljubim.
Zakaj pa potem? Zakaj ne želiš z menoj? Èesa se bojiš?
Èesa se bojim?
Ali pa, èesa se ne bojiš?
Živiš v svojem malem svetu, kjer te nihèe ne izziva …
Ne ti meni o mojem svetu. Ne ti meni o mojem svetu.
Ti si želiš samo avanturo s fantom iz drugega konca mesta.
Potem boš pa šla na Stanford. Poroèila se boš z bogatim oslom, …
ki ti ga bodo starši izbrali, …
sedela tam z ostalimi poroèenimi …
in govorila, kako je tudi tebe nekoè nekdo povaljal …
Zakaj tako govoriš? Zakaj si obseden s tem denarjem?
Moj oèe je umrl, ko mi je bilo 13 let in tako sem nasledila ves ta denar.
Nikoli ne pomisliš, da si, vsako jutro, zaželim, da bi zavrtela èas nazaj?
Še isto sekundo bi ga zavrtela, èe bi lahko bila le sekundo z njim.
Ne morem, tako je moje življenje in na to sem ponosna.
Zato se ne spravljaj name, ko pa si ti ta, ki se boji.
Jaz se bojim? Èesa se jaz bojim? Èesa, jebemti, se jaz bojim?
Bojiš se mene. Bojiš se, da te ne bom ljubila.
In veš kaj? Tudi jaz se tega bojim.
Ampak jebi ga, jaz želim poskusiti. Vsaj iskrena sem s teboj.
A jaz pa s teboj nisem? –Ne, kaj je s tvojimi dvanajstimi brati?
Dobro.
Ne, ne greš. Nikamor ne greš.
Kaj si sploh želiš vedeti? Da nimam 12 bratov? Da sem sirota?
Tega si ne želiš slišati. –Tega nisem vedela.
Ne želiš slišati, da so na meni ugašali cigarete, ko sem bil otrok.
Nisem vedela. –Da nimam tega zaradi operacije.
Da me je idiot prebadal. Skylar, ti si ne želiš slišati vsega tega sranja!
Ja, želim si slišati. –Nikar mi ne govori, da želiš poslušati to sranje.
Želim ti pomagati. –Pomagati? Kaj za vraga?
Mar imam na hrbtu znak, na katerem piše: "Pomagajte mi"?
Ne. –Izgledam, kot bi mi bilo potrebno pomoèi?
Ne, ampak želim si biti s teboj … –Ne zajebavaj me!
Ljubim te. –Ne zajebavaj me! Ne zajebavaj me, jebemti!
Ljubim te.
Hoèem, da mi reèeš, da me ne ljubiš.
Èe mi reèeš to …
potem te ne poklièem nikoli veè …
in izginem iz tvojega življenja.
Ne ljubim te.
Veèina ljudi sploh ne ve, kako so nadarjeni.
Ker ne najdejo uèiteljev, ki bi v njih verjeli.
In sami sebe preprièajo, da so neumni.
Upam, da cenite to, kar dela,
ker sem videl, kako uživa, ko dela z vami
in ne proti vam.
Zdravo, Will.
Tom, nama lahko prineseš malo kave?
Seveda.
Torej, da vidimo.
To je toèno.
Vidim, da si tu uporabil Maclaurina.
Ja, ne vem, kako vi temu pravite, ampak …
To ne more biti prav.
Velika sramota bi bila.
Ali si razmislil … –Povsem preprièan sem, da je toèno.
Hej, poglej, bi bilo možno, da od sedaj delamo tole v Seanovi pisarni?
Ker se utrujam s tem, ko prihajam sem, tole skakanje pa me ubija.
Ja, seveda. Si preuèil možnost … –Vse to je toèno.
Toèno je. Lahko ga nesete domov.
Kaj se je zgodilo na sestanku z McNeil?
Nisem mogel iti. Imel sem prometno nesreèo.
Zato sem poslal mojega glavnega pogajalca.
Ob tvojem prostem èasu, delaj kar želiš, Will.
Ko pa se dogovorim za sestanek z mojimi prijatelji,
ti pa ne prideš, izpadem jaz kreten.
Potem pa mi veè ne urejaj sestankov. –In ti jih tudi ne bom.
Odpovedal jih bom.
Sam ti bom dal delo. Želel sem samo, da vidiš, kako je tam zunaj.
Noèem ostanek življenja posvetiti pojasnjevanju ljudem o nekih sranjih.
Mislim, da bi moral pokazati vsaj kanèek spoštovanja do mene.
Kanèek spoštovanja? Veš ti, kako lahko je to zame?
Imaš vsaj malo pojma o tem, kako je to lahko? Zame je to maèji kašelj.
Žal mi je, ker tega ne moreš narediti … Resnièno mi je žal …
Sicer mi ne bi bilo treba sedeti tu in gledati, kako tavaš okoli zbegano.
Potem bi imel veè èasa za hoditi na okrog in se opijati, mar ne?
Prav imaš. Tole je totalna izguba èasa.
Prav imaš, Will.
Jaz ne zmorem izpeljati tega dokaza, ti ga pa lahko.
Ampak na svetu je samo pešèica ljudi,
ki lahko vidijo razliko med mano in tabo.
In jaz sem eden od njih. –Žal mi je.
Ja, tudi meni.
Žal mi je, da sva se sploh kdaj sreèala,
ker, èe se ne bi, bi lahko ponoèi mirno spal.
In ne bi hodil naokrog z bremenom, da obstaja nekdo, kot si ti.
Ne bi mi bilo treba gledati, kako vse to zavraèaš.
Bill, èakaj. Si slišal nekaj?
Morgan!
Prebutal te bom, èe gledaš pornièe, v sobi moje mame!
Kaj dogaja, fantje?
Morgan, zakaj ga ne drkaš pri sebi doma? Tako umazano je to.
Doma nimam video rekorderja.
Ne v mojo rokavico.
Nisem uporabljal rokavice.
To je moja iz Male Lige.
Kaj moram postoriti?
Mislim, kaj hoèeš?
Naskoèil si rokavico za baseball?
Ja, ja, samo za poèistit sem jo uporabil.
Nehaj drkat v sobi moje mame.
Imaš mar še kaki video v hiši? –Žalostno, stari.
Zakaj mislite, da bi moral delati za državno varnost?
Delal boš na konici noža.
Imel boš dostop do tehnologije, ki je ne boš našel nikjer drugje,
ker je strogo zaupna.
Najboljše teorije, matematika kaosa, napredni algoritmi.
Razbijanje šifer.
To je del, s katerim se ukvarjamo.
Ma daj. S tem se vi ukvarjate.
Pri vas dela 80% naših vohunov.
Sedem krat veèji ste od C. I. A.
S tem se ne želimo hvaliti, Will, ampak imaš popolnoma prav.
Ampak, kot vidim, ni vprašanje:
"Zakaj bi delal za N. S. A.?"
Vprašanje se glasi: "Zakaj ne bi delal?"
Zakaj ne bi delal za N. S. A.?
Težko vprašanje, ampak bom poskusil odgovoriti.
Recimo da delam za N. S. A. in nekdo položi šifro na mojo mizo.
Nekaj kar nihèe drug ne more razbiti.
Mogoèe jaz poskusim, in mogoèe mi uspe.
In resnièno sem sreèen ker sem delo dobro opravil.
Mogoèe je ta šifra lokacija upornikov v Severi Afriki ali Bližnjem Vzhodu?
Ko bi zvedeli za to lokacijo, naši bombardirajo mesto kjer so se skrili.
15000 ljudi, ki jih nikoli nisem sreèal, bo ubitih.
Zatem politki reèejo, "Pošljite marince da zavarujejo to podroèje,"
ker njih paè niè ne briga.
Saj ne bo njihov otrok tam, da dobi metek,
kot tudi niso oni šli, ko so jih poklicali, ker so bili ravno v Nacionalni gardi.
To bo namreè nek mulc iz Southiea, ki bo dobil šrapnel v rit.
Ko se bo vrnil bo zvedel, da je tovarna v kateri je delal …
preseljena v to deželo iz katere se je vrnil domov …
a poba, ki mu je zabil šrapnel v rit je dobil njegovo službo …
ker on bo delal za 15 centov na dan in to brez odmora za WC.
Med tem èasom, naš poba spozna, da je edini razlog zakaj je šel tja, ta …
da bomo lahko tam postavili vlado, ki nam bo prodajala nafto za bedne fièinge.
Naftne družbe zagodejo tam neko sranje, da bi doma spustili ceno nafte.
Sladek poklon, a to ne pomaga kolegu, ki preplaèuje ceno bencina.
Oni pa se imajo lepo prinašajoè nafto, seveda.
Mogoèe se bodo usmilili in zaposlili nekega pijanega kapitana ladje,
ki pije rad martini in vozi slalom med ledenimi gorami.
Ne mine dolgo, ko udari ob eno, polije nafto …
in pobije ves morski svet v Severnem Atlantiku.
Torej, moj kolega je brez službe, ne more si privošèiti goriva za avto,
pa mora hoditi na razgovore za službo, …
kar ga ubija, ker ima v riti šrapnel, ki mu povzroèa kroniène hemoroide.
Med tem je laèen, ker je vsakiè, ko hoèe nekaj pojesti,
edino, kar mu postrežejo …
je neki drek èudne oblike.
In kaj mislim jaz? Prihranil se bom za kaj boljšega.
Jebeš ga. Že, ko sem tu, zakaj kar ne ustrelim mojega kolega,
mu prevzamem službo, jo dodelim njegovemu zakletemu prijatelju,
dvignem ceno bencina, bombardiram naselje, pobijem vse tjulne,
se najem mesa in pridružim Nacionalni Gardi?
Mogoèe postanem celo predsednik.
Se poèutiš osamljeno? –Kaj?
Imaš sorodno dušo?
Èe imam … Preciziraj tole.
Nekoga, ki te izziva.
Uh, Chuckie. –Ne, Chuckie ti je kot brat. Zate bi ležal na ulici.
Govoriva o nekom, ki ti odpira poglede, ki se te dotika v dno duše.
Imam … Imam … –Koga?
Imam jih veliko. –Pa, navedi jih.
Shakespeare, Nitze, Frost, O'Connor, Kant, Pop, Locke …
Èudovito. Oni so vsi mrtvi.
Zame niso. –Z njimi se ne moreš pogovarjat.
Ne morejo ti odgovoriti, Will.
Ne, razen, èe ne želim zaznati smrada in gnilobe. –O tem govorim.
Nikjer na svetu ne boš imel tak odnos, ker …
se zmeraj bojiš narediti prvi korak,
ker vse, kar vidiš, so same negativne stvari, ki se lahko zgodijo.
Boš sedaj tudi ti na profesorjevi strani? –Ne serji mi.
Ne. –Službe nisem želel.
Ni stvar službe. Me prav briga, èe delaš za vlado.
Ampak ti lahko delaš, karkoli hoèeš. Niè te ne omejuje.
K èemu stremiš? Kaj želiš?
Imaš ljudi, ki vse življenje gradijo hiše, … da bi na koncu
njihovi otroci imeli priložnosti in možnosti, ki jih imaš ti zdaj.
Nisem iskal tega. –Ne.
Ti si rojen s tem, zato se nehaj skrivat za tem: "Nisem iskal tega."
Kako misliš skrivam? Kaj je slabega v tem, èe si zidar? –Niè.
Je to nekaj slabega? Jaz tam gradim nikogaršnji dom.
Jasno? Moj oèe je bil zidar, V redu?
Razbijal si je rit od dela, da bi se jaz lahko izšolal.
Toèno tako. To je èastno delo.
Kaj je to slabega, èe popravljaš avto nekoga?
Nekdo bo nekega dne prišel v službo zaradi mene. To je èastna služba.
Ja, je, Will. To je pošteno delo.
Èast je tudi v tem, da se 40 minut voziš z metrojem, …
da bi prišli zjutraj študentje in videli èista tla.
In prazne koše za smeti. To je pravo delo. –Toèno tako.
In èastno je. Sigurno si ga izbral ravno zato.
Mislim, zaradi èasti.
Imam samo eno vprašanje. Èistilec bi lahko bil kjerkoli.
Zakaj si šel ravno na najboljšo tehnièno fakulteto na celem svetu?
Zakaj si se ponoèi pritihotapil in reševal naloge na tabli …
Naloge, ki jih lahko reši nekaj oseb na svetu in potem lažeš o tem?
Ker, Will, jaz ne vidim veliko èasti v tem.
Torej, kaj si resnièno želiš postati?
Pastir hoèem biti.
Resno?
Želim se preseliti v Nashua, narediti šotor, najti èredo in paziti na njo.
Mogoèe bi bilo celo potrebno. –Kaj?
Veš kaj, èe misliš tu podrkavat, delaj to doma z vlažno brisaèo?
Me podiš? –Ja, poberi se od tod.
Ne, ne, èas se ni še iztekel. –Ja, je.
Ne grem. Ne. –Èe mi ne misliš odgovorit, mi zapravljaš èas.
Mislil sem, da sva prijatelja.
Igra je konèana, V redu? –Zakaj me podiš?
Ti boš meni govoril o življenju? Poglej se, košèek pepela.
Kaj te zapolnjuje? –Delo s tabo.
Kje je tvoja sorodna duša? Bi se rad pogovarjal o dušah? Kje je ona?
Mrtva je. –Tako je. Mrtva je.
Umrla je, ti pa dvigneš jadra in greš?
Jaz sem vsaj plul. –Plul in potopil ladjo. Izgubil si ogromno ladjo.
Nekateri ljudje bi izgubili tako ladjo, ampak naredili bi novo.
Poglej me. Kaj želiš poèeti?
Ti in tvoje sranje. Za vsakega imaš te usrane odgovore.
Jaz te sprašujem nekaj preprostega, ti pa ne moreš lepo odgovoriti,
ker ne znaš.
Se vidiva, morjeplovec.
Jebi se. –Hej, ti si pastir.
Pastir.
Mali beli trn.
Želel sem te samo, hmm,
poklicati, uh, preden greš, mm …
Šel sem na tiste razgovore za službo in
ne bom veè zidar.
Ma veš, nikoli mi ni bilo mar za to.
Ja.
Rada te imam.
Will?
Pazi se.
Èau.
Will, konec je. Will!
Will, konec je! Z nami je konec!
Sedim v tvoji kancelariji in fanta ni tu.
Toèneje, sedaj je 17:10.
Pomeni, da uro in deset minut zamuja.
Kaj pa, èe se ne prikaže in napišem jaz v poroèilu, da ga ni bilo …
in gre potem v zapor, … ne bom ga imel na vesti.
Dobro. Super.
Kaj je bilo?
Hvala.
Ah! Mojbog, dobro je to.
Kako pa kaj tvoja draga?
Ah, odšla je.
Odšla? Odšla kam?
Na medicinsko šolo. Medicinsko šolo v Kaliforniji.
Resno? –Ja.
Kdaj je to bilo? –Pred približno tednom dni.
Sranje.
Kdaj pa konèaš s tistimi sestanki?
En teden po mojem 21. rojstnem dnevu.
Te èaka kakšno delo?
Ja, zafukano sedenje v sobi in raèunanje še naslednjih 50 let.
Verjetno boš imel veliko na raèunu.
Kot usrana laboratorijska podgana bom.
Ma boljše od tega sranja. Daleè od tod.
Zakaj bi šel daleè od tod?
Mislim, tu bom živel do konca življenja.
Veš, kolega bova. Imela bova pankarte.
Skupaj jih bova vozila gledati Malo Ligo.
Poglej, ti si mi najboljši prijatelj, zato tega ne razumi narobe.
Èe boš èez 20 let še živel tu
in boš prišel k meni, gledat domaèe filme,
in, èe bova delala kot zidarja, te ubijem, jebemti.
To ni grožnja. To je resnica. Ubil te bom.
O èem to govoriš, jebemti?
Lej, ti imaš nekaj, èesar nihèe od nas nima. –Ma ja zdaj!
Zakaj vodi pogovor vedno v te vode? Da dolgujem sebi in podobna sranja.
Kaj pa, èe tega ne želim? –Ne, ne. Jebi se. Ne dolguješ to sebi.
Dolguješ meni,
ker se bom jutri prebudil v petdesetem
in bom še naprej delal to isto sranje.
Tudi to je v redu, V redu je.
Ampak ti sediš na loterijskem zadetku.
In preveè si pezde, da bi vstal in ga unovèil.
Jaz bi storil vse, da bi imel to, kar imaš ti.
Kot katerikoli od teh fantov.
Za nas bi bila to žalitev, èe bi bil ti èez 20 let še vedno tu.
Dokler delaš tu, zapravljaš svoj èas.
Ti ne veš, kako je to. –Ne vem?
Ne. Ne veš. –O, jaz tega ne vem. Da ti povem, kaj jaz vem.
Vsak dan, ko pridem to tvoje hiše, te poberem.
greva na pivo ali dve, se malo zabavava … to je vse super.
Ampak veš katero je zame najlepši del dneva?
To je teh 10 sekund: od tistega, ko parkiram, pa da pridem do vrat.
Ker upam, da bom nekega dne potrkal na vrata in tebe ne bo.
Brez "nasvidenje," brez "vidiva se." Brez èesarkoli. Da samo greš.
Ne vem veliko, ampak toliko pa.
To je katastrofa, Sean.
Pripeljal sem te, ker sem hotel, da mi pomagaš s tem fantom,
ne, da ga pogubimo. –Vem jaz, kaj delam z njim.
Ni mi mar, èe sta vidva postala prijatelja!
Ni mi mar, èe sta se malo nasmejala, tudi, èe na moj raèun.
Ampak ne pokopavaj mi mojega dela tu. –Pokopavam?
Fant je sedaj zelo ranljiv.
Ja razumem. Zelo slab je. Ima probleme.
Kakšne probleme ima? Ali mu je bolje kot vratarju, v zaporu?
Mu je bolje s skupino neumnih opic?
Kaj misliš, zakaj to poène? Veš zakaj?
Lahko baranta s problemi, s službo. Baranta tudi s teboj?
Poslušaj me. Zakaj se skriva?
Zakaj nikomur ne verjame?
Zato, ker je prva stvar, ki se mu je zgodila bila ta,
da so ga zapustili tisti, ki bi ga morali imeti najbolj radi.
Ne ti meni s temi Freudovimi sranjem.
Zakaj se druži s temi neumnimi opicami, kot jim ti reèeš?
Zato, ker bi vsak od njih, èe bi on to prosil, zabil tebi palico v glavo.
Temu se reèe predanost. –Ja, zelo èustveno.
S kom baranta? On zavraèa ljudi še preden imajo priložnosti zavrniti njega.
To je obrambni mehanizem, prav?
Èez 20 let bo sam zaradi tega.
Èe ga sedaj zavrneš, bo treba ponovno vse od zaèetka.
Ne bom dovolil, da se mu to zgodi.
Ne delaj tega. –Èesa?
Ne dovoli mu, da misli, da je v redu, èe je nièe'.
Ker to ni v redu, Sean!
Èe pa si jezen name, ker sem uspešen, ker sem to, kar bi moral biti ti …
Nisem jezen nate. –O, seveda si.
Sovražiš me, vendar se ne bom opravièeval zaradi svojega uspeha.
Name si jezen, ker sem to, kar bi moral biti ti!
Vprašaj se, Sean … Vprašaj se …
Želiš, da se tudi Will tako poèuti … želiš, da se poèuti kot nièe'?
Ti drek arogantni!
Zato ne prihajam na te preklete zbore, ker ne prenesem tvojega pogleda.
Ta ponižan, sramotni pogled. –O, daj, Sean.
Misliš, da sam jaz nièe'? Jaz vem, kdo sem.
In ponosen sem na to, kar delam. Sam sem to izbral. Nièesar nisem zajebal!
Ti in tvoji kolegi pa mislite, da sem nek primer za žaljenje.
Ti in tvoja horda ritolizcev hodite naokrog s tem, "Fieldova medalja!"
Zakaj se še vedno bojiš neuspeha?
Spet medalja, kajne? Grem domov da ti jo prinesem. Dobil jo boš.
Veš, to medaljo si vtakni v rit!
Prav briga me za tvojo medaljo,
zato ker sem te poznal še preden si postal bog za matematiko,
še ko si bil mozoljast, imel domotožje in dokler si še scal v posteljo.
Ja, pametnejši si bil takrat pametnejši si tudi zdaj.
Ne krivi mene za to, da ti je življenje izpadlo tako.
Ne krivim tebe! Ne gre zate!
Matematièni kurac! Gre za fanta! Dober fant je!
In ne bom gledal, kako ga zajebavaš, kot poskušaš zajebat mene.
Ne želim, da imaš tudi njega za nièeta!
On ne bo nièe'! –Ampak, èe ga porivaš! Èe ga jahaš!
Sem to, kar sem, ker so me porivali in, ker sem se nauèil sam sebe porivati.
On ni ti! Razumeš to?!
Lahko pridem kasneje.
Ne, vstopi. Ravno odhajam.
Med mano in njim je še od prej veliko tega.
Veš. Ni zaradi tebe.
Kaj je to?
Tvoj dosje. Moram ga poslati sodniku, da ga oceni.
Oh. Hej, pa me ja ne boš sedaj pustil na cedilu?
Kaj piše?
Boš prebral? –Zakaj?
Si že imel tako izkušnjo?
Za dvajset let dela. Ja, videl sem neka sranja.
Mislim, si imel neko tako izkušnjo?
Podobno? –Ja.
Ja, sem.
Nikakor ni dobro.
Moj oèe je pil.
Zloben, zajeban pijanec.
Domov bi prišel razbit in gledal na koga bi se stresel.
Jaz sem ga pa provociral, da ne bi šel na mamo in mlajšega brata.
Zanimivo je bilo, ko je nosil prstane.
Položil je kljuè,
berglo in pas na mizo.
In rekel, "Poberi." –Jaz bi izbral pas.
Jaz sem izbral kljuè.
Zakaj kljuè?
"Ko ga jebe", evo zakaj.
Tvoj oèim? –Ja.
Pa, kaj je sedaj to, Will ima motnjo povezovanja?
In tako vse te stvari?
Strah od zapustitve?
Sem zato prekinil s Skylar?
Nisem vedel, da si. –Ja, sem.
Želiš, da se pogovarjava o tem? –Ne.
Hej, Will, Jaz ne vem veliko.
Vidiš tole? Vse to sranje?
Nisi ti kriv.
Ja, to vem.
Poglej me, sin.
Nisi ti kriv. –Vem.
Ne. Nisi ti kriv.
Vem.
Ne, ne, ne veš. Nisi ti kriv.
Hm? –Vem.
Nisi ti kriv. –Dobro.
Nisi ti kriv.
Nisi ti kriv. –Ne zajebavaj me.
Nisi ti kriv.
Ne zajebavaj me, prav? Ne zajebavaj me, Sean, ne ti.
Nisi ti kriv.
Bog …
O Bog! Tako mi je žal! Bog!
"Ko jih jebe", razumeš?
Vam lahko pomagam? –Ja, jaz sem Will Hunting. Prišel sem zaradi službe.
Za trenutek se usedite?
Ja, v hodniku je gospodiè Hunting.
Kaj si izbral?
Bil sem pri McNeil. To je ena od služb, ki mi jo je priskrbel profesor.
Nisem mu še povedal, a bil sem tam in govoril z mojim šefom …
Mojim novim šefom. Izgleda, da je v redu deèko.
Pa si ti tega želiš? –Ja, veš, mislim, da je to to.
Dobro zate. Èestitam.
Hvala.
Èas se je iztekel.
In to je … In to je to? Sva konèala?
Ja, to je to.
Opravil si. Sedaj si svoboden èlovek.
Sean, samo želim, da veš, da …
Ni za kaj, Will.
Veš, upam, da se bova kaj slišala.
Ja, tudi jaz upam.
Malo bom potoval naokrog. Malce težko bo, ampak, uh …
V službi imam vklopljeno tajnico, pa jo bom malo preverjal.
Evo, tu imaš številko.
Poklièi. Še isti trenutek bom tu.
Ja, veš, mislim, da bom dvignil jadra …
da vidim, kako so mi vetrovi naklonjeni.
Sinko, svoje srce poslušaj, pa bo vse v redu.
Hvala ti, Sean. –Uh …
Hvala ti, Will.
Hej, a ne prekoraèi tole vezo med doktorjem in pacientom?
Ni šans. Samo, èe me primeš za rit.
Pazi se. –Ti tudi.
Drži.
Hej.
Sreèno, sinko.
Dve pivi.
Kaj dogaja? Ste bili?
Ne. Moral sem se opravièiti šefu.
Zakaj njega niste zapregli namesto mene? –Morgan je imel samo delèke
Vsako nedeljo so ga v službi zafrkavali.
Nevaren poba, noèe da se umakne. –Kaj si rekel zame?
Mar govorim s teboj? Kaj te briga.
Prinesi mi pivo. –Naroèil sem dve pivi!
Hej seronja. –Kaj je?
Vse najboljše za rojstni dan. –Si mislil, da smo pozabili, a?
Pridi! –Grem. Grem.
Dobro. Kdo je prvi?
Ajde, smrad! –Kdo bo prvi?
Na darilo.
No daj. –Kaj?
Ma saj vemo, da moraš it do Cambridgea, v tvojo novo službo.
Jaz pa vem, da te ne bom vozil vsak dan, pa …
Morgan je hotel, da ti nabavimo neko prepustnico. –Nisem tako mislil!
Ampak, uh, sedaj imaš 21.
Sedaj lahko piješ, pa smo mislili, da je najbolje, da dobiš avto.
Kako ti je všeè? –Ma to je …
To je najgrši avto, ki sem ga kdaj videl.
Ajde banda. –Kako ste izpeljali tole?
Veš, jaz in Bill sva pobrala neke dele,
Morgan je pa prosil vsak dan.
Vsa težka dela, sem moral delati jaz.
Ja, tudi jaz imam delo, stari.
Zaradi službe mi je težil 2 leti. Moral sem mu pustiti pomagat okrog avta.
Pa konèno si dobil službo, a, Morgan?
Ja, imel sem eno. Zdaj sem pa spet v kurcu. –Pa kaj je tu?
Kosilnica? Kaj ste pa dali? –Pravo "šestico".
Midva z Billom sva jo naredila.
Dober avto. Motor je dober. Mašina je dobra.
Vse najboljše za 21.rojstni dan, Will. -Vse najboljše za 21.rojstni dan, stari.
Zdravo.
Vstopi.
Sean, ja, uh …
Tudi meni, Gerry.
Ja. V redu.
Slišim, da si si vzel odmor.
Ja. Malo bom potoval, mogoèe tudi kaj malega napisal.
Kam pa greš?
Indija, Kitajska in Baltimor.
Oh.
Že veš, kdaj se boš vrnil?
En dan sem dobil tole povabilo.
Piše, uh, generacija '72 proslavlja spravo èez 6 mesecev.
Ja, tudi jaz sem dobil eno.
Zakaj ne prideš? Èastil ti bom pijaèo.
Na teh proslavah je pijaèa brezplaèna.
Vem, Gerry. Bil sem ironièen.
Oh. –Kaj praviš, greva sedaj na pijaèo?
Ja. Dobra ideja.
Greva. Jaz èastim.
Kolega, v žepu imam zmagovalnega. –Kako?!
O, ja, ta je pravi.
Moja vstopnica za raj.
Veš kakšne možnosti imaš, da zadeneš na loteriji?
Kakšne? Štiri proti ena? –Okrog 30 milijonov proti enem.
Pomeni, še zmeraj imam možnosti?
Ja, enake kot, da te sedaj na stopnicah zadane strela v rit.
Ma tudi to so šanse. Mislim, 32 milijonov, èe pogledaš velikost mojega …
Will!
Will?
Ni ga.
Sean, èe profesor klièe zaradi posla,
reci mu, da mi je žal, ampak moram videti eno dekle.
Will.
Kurbin sin. Ukradel mi je foro.
Prevod in sinhronizacija: "STAN"