Hei.
-Hei. -Tulitkin tänne.
Luulin, että katselisimme elokuvia.
Mukavaa, että tulit. En vain arvannut...
En käynyt vielä vuokraamassa elokuvaa.
Tulinkin oikeastaan kertomaan, etten pääse tänään, joten...
Tulit käymään kertoaksesi, ettet pääse käymään.
-Niin. Nähdään, Dawson. -Älä mene. Voimme...
Katsotaan uusintoja ja haukutaan niitä.
Alan kyllästyä televisioon. Pelkkä metafora etoo minua.
-Mitä tarkoitat? -Illat ovat samanlaisia.
Katselemme elokuvia ja uusintoja. Kaikki on ennalta-arvattavaa.
Tämä on hieno tuplajakso, jonka loppu jää avoimeksi.
Älä viitsi. Tiedät vallan hyvin-
-että avoimilla lopuilla nostetaan vain katsojamääriä.
Ei, vaan katsoja jää arvailemaan tulevien jaksojen tapahtumia.
Kuten oikeassa elämässäkin, kaiken tietää jo ennalta.
Hahmot asetetaan epäaitoon tilanteeseen, johon katsojat odottavat muutosta.
Sitä ei koskaan tapahdu. Loppu jää aina arvoitukseksi.
-Sellainen on tylsää. -Jospa nyt ei käykään niin.
Jospa nyt jokin muuttuu.
Haluaisit kai nähdä sen.
Kuulostaa edelleen pelkältä kiusanteolta.
Mitäs muuta?
Arthus Elders jätti tapaamisen diakonin kanssa väliin jo kolmannen kerran.
Kokous muka venyi, mutta Marissa Partridge-
-näki hänen poistuvan juottolasta, mikä ei yllätä lainkaan.
Viime aikoina olemme sietäneet toisiamme tyttärentyttäresi kanssa.
Hänen juttunsa Dawson Leeryn kanssa on ohi.
Taivas paratkoon. Näin meidän kesken, tyttö taitaa kaivata Dawsonia.
Kuinka hän voi?
Rauhallisesti. Tila on ennallaan.
Hän nukkuu yhä samaa untaan, johon vajosi kolme kuukautta sitten.
Nähdään koulun jälkeen.
-Muista pusero. Iltapäivällä viilenee. -Tiedän.
Nähdään, ukki.
Nähdään, Jen.
Jennifer. Jennifer!
Hän heräsi.
Aivan kuin valtava pilvi olisi hälvennyt hartioiltani.
Ukki vietiin sairaalaan tutkittavaksi, joten näemme vasta huomenna.
Pitkästä aikaa tuntuu, että voisin pitää hauskaa.
Huomenna on toki koulua, mutta tehtäisiinkö jotakin yhdessä?
Itse asiassa olen illalla Joeyn kanssa.
-Voin tietysti perua... -Ei. Ei tarvitse.
-Siinä paha, missä mainitaan. -Joey!
-Hei. -Onko kaikki kunnossa?
Uskoisin. Kuinkahan passi hankitaan?
-Minne aiot matkustaa? -Tringle kertoi...
...että Grace Elkins ei lähdekään vaihto-oppilaaksi Ranskaan.
Niinpä joku toinen piti valita.
-Valittiinko sinut? -Joo.
-Huikeaa. Vai mitä, Dawson? -Hetkinen.
-Lähdetkö Ranskaan? -En tiedä.
Päätös on tehtävä ylihuomenna.
-Milloin sitten lähtisit? -Kahden viikon päästä.
Nähdään myöhemmin.
Mielestäni hänen kannattaisi lähteä, vai mitä?
Niin. Mikä ettei.
Ranska on kovin kaukana. En tunne ketään enkä osaa kieltä.
Kestäisinkö vuoden sellaisessa maassa, jossa palvotaan Mickey Rourkea?
Joka tapauksessa oli kunnia tulla valituksi. Olen ylpeä sinusta.
Isäsikin on ylpeä, kunhan kerrot hänelle.
-Miksi kertoisin isälle? -Et kai ole unohtanut huomista.
-Selvästikin olen. -Huomenna on isän syntymäpäivä.
-Olet omillasi. Pidä hauskaa. -En minä sinne mene, vaan sinä.
Herätys, Bessie. En mene minnekään.
Sovimme vierailevamme vuorotellen niin kauan kuin isä on siellä.
Minä kävin viime vuonna, joten nyt on sinun vuorosi.
-Unohda. -Et kyllä lipeä tästä.
Jos et mene, saat katua sitä.
Olet toki vihainen siitä, mitä isä teki äidille ja meille. Minäkin olen.
Oli miten oli, hän on kuitenkin isämme.
Niin. Isä meidän, joka olet vankilassa.
Mitä haluat? Minulla on kiire töihin.
-Isä etsii sinua. Hän on suutuksissa. -Mitähän tein tällä kertaa?
Kyse on siitä, mitä et tehnyt. Reputit lukukauden loppukokeet.
Rehtori ilmoitti asiasta ylemmille tahoille. Isä on todella huolissaan.
Sano, että arvostan huolenpitoa-
-mutta hän voi säästää sen aseistetun kaappihomon varalle.
Eikö sinua huoleta edes hieman, että olet Capesiden kävelevä vitsi?
Witterin suku pärjää hyvin ilman sellaista kunniamainintaa.
Etkö voisi vaikka pelastaa kissan puusta?
Kerro isälle, että sanoo asiansa suoraan minulle.
Kyllästyt vielä pellen rooliin, mutta silloin on myöhäistä.
Olet vain huono vitsi, jolle kukaan ei naura.
Hyvää päivänjatkoa, pikkuveli.
Kiitos, kun lähdit mukaan. Tekisi mieli tappaa Bessie tästä hyvästä.
Eipä mitään. Milloin näit isäsi viimeksi?
Kaksi vuotta sitten.
Silloin selvisi, että huumekauppojen lisäksi-
-hän petti kuolevaa äitiäni vaaleahiuksisen tarjoilijan kanssa.
Kyse on vain päivästä.
-Selviät siitä. Lupaan sen. -Kiitti.
Oletko jo päättänyt Euroopan suhteen?
-Puntaroin yhä asiaa. -Sehän on mahtava tilaisuus.
Mitä tekisit, jos lähtisin?
Itsemurhan.
Kivuttomasti. Ehkä lääkkeillä tai pakokaasulla.
Ihan oikeasti, Dawson.
Mitä tekisit?
Jos olisit onnellinen Pariisissa...
...olisin onnellinen puolestasi.
Oletko valmis?
-En. -No, ei voi mitään.
-Uskomatonta. Onko vierailuaika ohi? -Pahoittelen. Säännöt ovat sääntöjä.
-Vierailuaika päättyy tasan viideltä. -Bussimatka kesti neljä tuntia.
Mitä oikein teemme?
Pulmasi tuntuu varmasti tärkeältä, mutta täällä vankilassa-
-jossa asuu 800 rikollista, sillä ei ole merkitystä.
Joko asia on käsitelty?
Painajainen muuttui pahemmaksi kuin osasin kuvitella.
Ymmärrän toki kiireesi-
-mutta jos pyydät nätisti, lähden huomennakin mukaasi.
Kiitos tarjouksesta-
-mutta keksitään jotakin muuta kuin toinen päivän bussimatka.
Ehkä keksimmekin.
Äitini lupasi kertoa Bessielle, että jäimme yöksi.
-Katsotaanko televisiota? -Ei, kiitos. Taidan painua pehkuihin.
Sopii.
-Nukummeko toinen toisella laidalla? -Niin kuin yleensäkin sopii minulle.
Emme ole aiemmin nukkuneet vieraassa sängyssä.
-Haittaako se sinua? -Ei. Tuntuu vain erilaiselta.
Tiedäthän?
Hieman oudolta.
Ja muhkuraiselta.
-Voisin oikeastaan nukkua lattialla. -Eikä. Paleltuisit siellä.
Miksi hermoilet? Olemme nukkuneet samassa sängyssä vuosikausia.
Olkoon.
Jo?
Niin.
En halua tämän vaikuttavan päätökseesi Ranskan suhteen-
-mutta kaipaisin sinua kovasti.
Minäkin kaipaisin sinua.
Olen miettinyt meitä paljon viime aikoina.
-Niinkö? -Niin.
Ja?
Ja...
Haluan selvittää, missä mennään.
Tahdon tietää, mitä välillämme tapahtuu.
Kuinka se onnistuisi?
Luoja.
Anna anteeksi. Tämä... Tämä on outoa minulle.
Voin analysoida muita maailman tappiin asti-
-mutta kun pitäisi tehdä samoin itselleen...
...tunteeni ja järkeni ovat täysin ristiriidassa.
En saa sovitettua niitä yhteen.
Pelkään todella, mitä tapahtuu, ellen löydä tasapainoa niiden välille.
Kuulostaako ihan hölmöltä?
Mitä oikein pelkäät?
En tiedä.
-Kuinka hän voi? -Tulokset olivat lupaavia.
Hänellä kävi kuulemma tuuri, mutta en usko tuuriin.
Päivittäiset rukouksemme ja uskomme Herraan pelastivat hänet.
Olen toki iloinen toipumisesta, mutta en usko rukousten auttaneen.
Jennifer. Jumala on kaiken hyvän lähde.
Hänellähän ei ole mitään tekemistä sodan, nälänhädän ja AIDSin kanssa.
Herran tiet ylittävät toisinaan käsityskykymme.
Ei palata taas entisille urille. Tärkeintä on, että ukki voi paremmin.
Iloitsemme siitä eri tavoin.
Taidankin tästä mennä. Odotan ulkopuolella.
-Et mene minnekään. -Ette ole nähneet pitkään aikaan.
Etkö halua olla hänen kanssaan kahden?
Tottahan toki haluan viettää aikaa perheeni tuhonneen miehen kanssa.
Jos olisin tiennyt tulostasi, olisin hankkinut samppanjaa.
Tai edes pari munkkirinkilää.
Olet kaunis, Joey.
Enkä ole.
-Hei, Dawson. -Hei, herra Potter.
Mietiskelinkin, että saattaisit tulla, mutten uskaltanut toivoa liikoja.
Syntymäpäivät ovat muutenkin masentavia vankilassa.
No, tässä olen.
Et käsitäkään, kuinka iloinen olen siitä.
Olet kasvanut aikuiseksi. Mieletöntä.
No, niinhän ihmiset tekevät. Kasvavat.
-Kuinka... koulussa sujuu? -Siitäkö haluat puhua?
Mistä sinä haluaisit puhua?
En mistään.
Täällä on yksinäistä.
Kaipaan sinua.
Kaipaan siskoasi. Perhettäni.
Perhettäsikö?
Kerrohan...
Kaipaatko äitiä?
Kaipaan. Kovasti.
Puhuisit minulle. Kerro, mitä mietit.
Et halua tietää sitä. Usko pois.
Tämä oli virhe.
Saatan lähteä parin viikon päästä Ranskaan, joten et näe minua enää.
Kaipaamaasi perhettä ei ole enää olemassakaan.
-Sitä ei ole. -Onhan. Olemme yhä perhe.
Minulle sitä ei ole. Hyvää syntymäpäivää, isä.
Joey.
-Menen hänen peräänsä. Olen pahoillani. -Odota, Dawson.
Kerro hänestä.
Kerro tyttärestäni.
Mitä haluat tietää?
Mitä tahansa.
Kaiken.
Hän on upea.
Hän on älykäs, kaunis...
Hän on hauska... Hän on melkoinen jänishousu.
Jos hänet säikäyttää takaapäin, hän hyppää ulos nahoistaan.
Se on melko huvittavaa.
Hän on rehellinen.
Hän sanoo asiat suoraan.
Joey kertoo totuuden, vaikka se tekisi kipeää.
Hän on itsepäinen. Riitelemme usein.
Välillä hän on tavattoman turhauttava.
Mutta hän on aivan mieletön ystävä.
Uskollinen viimeiseen asti.
Hän uskoo minuun.
Kaltaiseni unelmoija tarvitsee hänenlaisensa ihmisen elämäänsä.
Jos hän lähtee Ranskaan, en tiedä, mitä teen. Hän on...
Hän on paras ystäväni.
Enemmänkin.
Hän on kaikkeni.
-Mikä nyt on? -Mitä tarkoitat?
Et sanonut sanaakaan bussimatkalla. Minunhan tässä pitäisi murjottaa.
Puhuisit minulle.
-Mitä hän sanoi? -Hän kyseli sinusta.
Isäsi kaipaa sinua.
Hän rakastaa sinua.
Sinun ei olisi pitänyt häipyä.
-Älä saarnaa. -En saarnaakaan, mutta...
-Mutta mitä? -Sinun on käsiteltävä tämä joskus.
Käsittelen sitä joka päivä.
Käsittelen koko ajan isäni jättämää perintöä.
Hän haluaa vain olonsa helpottuvan.
Hän haluaa minun antavan anteeksi, mutta en pysty siihen.
En voi antaa hänelle anteeksi. Ikävä kyllä en pysty.
-Kerro tuo hänelle. -Miksi?
Koska hän on isäsi. Ainoa isäsi.
Vihaan häntä.
-Viha on voimakas ilmaisu. -Sitten se sopii tähän yhteyteen.
Joudut joskus käsittelemään tuntemasi vihan ja kaunan.
Muuten olet sidoksissa häneen ikuisesti, mistä seuraa ainoastaan tuskaa.
Pariisissakin, vai?
Päätitkö lähteä?
Kyllä, Dawson.
Kaipaan nimenomaan maisemanvaihdosta.
Silloin ehdin ajatella asioita.
-Voin aloittaa puhtaalta pöydältä. -Pakeneminen ei auta.
Mikä sitten auttaa? Sano yksikin hyvä syy jäädä tänne.
Sano yksikin analysoimaton syy, joka pälkähtää mieleesi.
Niin arvelinkin.
Mummi.
-Mikä on hätänä? -Ukkisi...
-Hän sai toisen kohtauksen. -Mitä?
-Kuinka hän voi? -Hän on tehohoidossa.
Luulin, että... En tajua.
Kohtaus tuli yllättäen. Sydän ei jaksanut pitää häntä hereillä.
-Hänen tilansahan oli kohentumassa. -Jumalalla on suunnitelma kaikelle.
Ukillesi ja minulle. Sinullekin.
Joskus emme käsitä sitä...
...mutta sellaisina hetkinä rukouksen merkitys korostuu.
Miksi uskot rukouksen voimaan? Ei Jumala välttämättä muuta mieltään.
Olet käsittänyt ihan väärin.
Ei rukous muuta Jumalan mieltä, vaan minun mieleni.
Ikävä kyllä olemme sulkeneet.
Älä pakota minua syömään Stepfordien kanssa.
Onko paratiisissa ongelmia? Voin kai tekaista jotakin.
-Uunin takana näkyi rotan papanoita. -Hienoa. Lämmitän ne mikrossa.
Outoa.
Hetken ajan tunsin sympatiaa sinua kohtaan.
-Eiköhän se mene ohi. -Kerrohan eräs asia, Joey.
Sinähän olet aina ärsyttävän rehellinen.
Milloin sain kaupungin luuserin maineen?
Olen toki tehnyt typeryyksiä-
-mutta milloin oikeastaan muutuin sukuni käveleväksi häpeäpilkuksi?
-Et ole häpeäksi suvullesi, Pacey. -Dougin mukaan olen.
Onneksi koko perheesi ei ole häpeäksi.
Kävin äskettäin isäni luona.
Miten meni?
Isät ovat sitten erikoisia otuksia.
Kahdeksanvuotiaana pelasin koripalloa.
Kauden päätteeksi pelattiin loppuottelu.
Aika oli loppumaisillaan, ja jouduin ulos pelistä.
Kotona isäni jatkoi parjaamistani.
Olin kuulemma häpeäksi suvulleni ja koko kaupungille häviön vuoksi.
Seuraavana aamuna kuulin ohimennen, kun isäni kertoi pelistä veljelleni.
Kuulin hänen sanovan: "Onneksi minulla on sentään sinut."
En ole kertonut tätä kenellekään. Kunpa en olisi kuullut isäni sanoja.
Ehkä voisit puhua isäsi kanssa.
-Kerro, että hän satutti sinua. -Niinkö sinä teit?
En.
-Mutta aion tehdä. -Niinkö?
Niin. Lähden takaisin. Minun on pakko nähdä hänet.
Ikävä kyllä bussit eivät kulje enää.
Auttaisitko? En ole ikinä pyytänyt mitään.
Voisitko vaikka varastaa isäsi auton?
Kutsun sitä lainaamiseksi, mutta sopiihan sen.
Kiitos.
Olen kaivannut sinua.
Juuri kun luulin, että saan sinut takaisin-
-katositkin taas toisaalle.
Mitä minun on tehtävä?
Kuinka saan sinut ylös sängystä ja takaisin elämääni?
Tunnen itseni avuttomaksi-
-koska haluaisin auttaa, mutta en voi.
Tarvitsen apuasi.
Haluaisin sinun hymyilevän ja kuuntelevan minua.
Haluaisin, että ratkaisisit ongelmani kuin taikaiskusta niin kuin ennenkin.
Kerroin neidille jo aiemmin, että vierailuaika päättyy viideltä.
Jutellaanko hetki sivummalla?
No niin. Seuraa perässäni.
-Mitä sanoit hänelle? -Puhuin järkeä.
-Paljonko maksoit? -Kaksikymppiä.
Kiitos.
Jen.
Yleensä käytän ovea, mutta voinko tulla sisään?
Toki.
Miten ukkisi voi?
Ei hyvältä näytä. Taidan menettää hänet, kuten menetän kaikki muutkin.
Olen todella pahoillani, Jen.
Kaipaan sinua, Dawson.
Kaipaan sinua kovasti.
-Tässähän minä olen. -Etkä ole. Olet puoliksi täällä.
Osittain se on syytäni. Munasin kaiken.
-Aion lopettaa asioiden pilaamisen. -Mitä tarkoitat?
Voinko nukkua täällä?
Niin kuin Joey.
Ystävinä. Voinko jäädä yöksi viereesi?
Joo.
Toki.
Kaikki järjestyy, Jen.
Kaikki järjestyy.
Hei.
En tiedä, mitä teen täällä.
Tuo ei ollut totta.
Kuulehan...
Tulin tänne, koska halusin sanoa, että sotkit kaiken.
Sotkit oikein toden teolla.
Et sotkenut asioita siksi, että rikoit lakia, jäit kiinni-
-ja jätit minut isättömäksi.
Sotkit asiat, koska et tunne minua.
Olen tyttäresi, jota et tunne lainkaan.
Joten...
Tulin kai kertomaan, että...
...minä pärjään.
Minusta tuli ihan hyvä.
Pärjään kyllä.
Ilman apuasi.
Ja...
Haluan kysyä yhtä asiaa.
Rakastatko minua?
Enemmän kuin ymmärrätkään.
Olen pahoillani, syvästi pahoillani.
Ajatteletko minua?
Kultaseni...
Päivät pitkät. Jokainen päivä, jokainen tunti ja jokainen minuutti.
Rakastatko minua oikeasti?
Olen 15-vuotias...
...ja joka päivä minusta tuntuu, ettei kukaan rakasta minua.
Siinä olet aivan väärässä.
Enkä ole ainoa.
Dawson Leery rakastaa sinua, Joey.
Eikö hän ole kertonut sitä?
Ei.
Hän rakastaa. Tiedän sen.
Mistä?
Hän katsoo sinua samoin kuin äitisi katsoi minua.
Ja sinä rakastat häntä.
Oletko kertonut sen hänelle?
Sinun täytyy.
Älä toista virheitäni.
Älä odota, että syöpä kuihduttaa rakkaimpasi-
-kun itse epäröit sanoa sen, mitä tämä odottaa kuulevansa.
Rakastan sinua, isä.
Rakastan sinua.
Täytyy mennä.
-Huomenta. -Huomenta.
Kiitos, kun sain yöpyä täällä.
Toki.
Joey.
-Odota, Joey! -Hän pärjää kyllä, Dawson.
Joey!
-Uskomatonta! -Minne menet?
Pysäyttämään Joeyn. Hän käsitti kaiken väärin.
-Niinkö? -Niin.
Oletko rakastunut häneen?
En tiedä, mitä olen. Minun on pakko jutella hänen kanssaan.
Hei vain, Dawson.
Joey!
-Kuinka hän voi? -Yövyin sairaalassa. Hän on ennallaan.
Voit lähteä myöhemmin kirkkoon seurakseni, jos haluat.
Onko jokin vialla, Jen?
-Ei. Kaikki on hyvin. -Haluatko jutella?
En juuri nyt. Kiitos kuitenkin.
Tulisit kirkkoon kanssani.
Unohda itsepäiset uskomuksesi ja anna mahdollisuus jollekin-
-joka voi lohduttaa sinua ylenpalttisella voimallaan.
Mummi.
Toki Jumala kuulee sinua muuallakin kuin Herran huoneessa.
Joey!
-Onko Joey täällä? -Ei. En ole nähnyt häntä.
Haloo.
Ei. Olen hänen lapsenlapsensa.
Hän on poissa.
Hän on nyt Herran huomassa.
Herra, ota rakkaimpani luoksesi.
Pidä hänet turvassa minua varten.
Ja minua.
Kaipaan häntä niin kovasti.
Joey! Olen etsinyt sinua kaikkialta. Jenin ja minun välillä ei ole mitään.
Näkemäsi oli täysin viatonta.
-Ei sinun tarvitse selitellä. -Tarvitseepas.
-Miksi? Olemme vain ystäviä. -Joey.
Tiedät, ettei se pidä paikkaansa.
Mitä sitten olemme?
Olen kyllästynyt suhteeseemme.
Käytämme kaiken aikamme analysoiden typeriä elämiämme.
Puhumme toki liikaa, mutta analysointi on hyväksi.
Emme etene minnekään. Jankkaamme samoja asioita kuukausi toisensa perään.
-On aika aikuistua, Dawson. -Tiedän sen.
Pystymme siihen.
-Aikuistumme. -Emmehän.
Jokainen päivä on samanlainen. Katsomme Spielbergin elokuvan-
-etsimme sille vastaavuuden elämästä ja kehuskelemme nokkeluudellamme.
Vaikka olemmekin tarkkasilmäisiä, kaipaamme kipeästi rehellisyyttä.
Kaipaamme tosiaan jotakin.
Tulin tänne kertoakseni, että meidän on edettävä.
Emme ole enää lapsia-
-enkä suostu enää tällaiseen. Halusin vain kertoa tämän.
Aiotko lähteä Ranskaan?
Väistämätön avoin kysymys: aionko lähteä Ranskaan?
Aiotko?
Olen kyllästynyt dramatiikkaan. Lähtö tuntuu järkevimmältä, joten...
-Eikä tunnu. -Miksi jäisin?
Onko videovuokraamossa uusi filmi, jota en ole nähnyt?
Nyt on aika kasvaa aikuiseksi.
Tehdään niin yhdessä.
Pystyn siihen. Jopa Spielberg pääsi eroon Peter Pan -syndroomasta.
-Olisinpa sanonut tämän kuukausia sitten. -Sanoitkin.
Niin.
Dawson...
Olen kyllästynyt suuriin puheisiimme.
Haluan vain olla rehellinen.
Niin minäkin.
Haluan rehellisyyttä enemmän kuin mitään.
Uskotko, että olemme valmiita siihen?
Joo.
Uskon.
Oletko varma?
Rehellisyys on suuri sana.
Sen myötä asiat muuttuvat ja mutkistuvat.
Oletko varmasti valmis kaikkeen, mitä totuus tuo mukanaan?
Nähdään, Dawson.
Joey! Joey.
Tekstityksen käännös: Anna-Kaisa Penttinen